Справа № 804/5057/17
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2020 року м. Дніпросправа № 804/5057/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у справі №804/5057/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсплав" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Спецсплав звернулось до суду з позовом до Криворізької південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2014 р. №002962201.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженим рішенням податкового органу, прийнятими за результатами перевірки, які ґрунтуються на помилкових висновках акту перевірки, оскільки такі не ґрунтуються на аналізі наданих первинних документів, висновки контролюючого органу є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, акт перевірки містить лише суб`єктивну думку представників контролюючого органу, що не знаходить своє документальне підтвердження. Угоди укладені з контрагентами були виконані, товар отриманий, а первинні документи були оформлені і надані при перевірці, а придбаний товар використаний у господарській діяльності позивача та всі операції були відображені в податковому та бухгалтерському обліку.

Судові рішення переглядались в апеляційному та касаційному провадженні.

Вищим адміністративним судом України винесено ухвалу по справі №804/5057/17, у відповідності до якої касаційну скаргу ТОВ Спецсплав задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2016 р. по справі №804/5057/17 скасовано та ухвалено направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

25 червня 2019 р. за результатами розгляду касаційної скарги підприємства Верховним Судом було прийнято постанову по справі №804/5057/17, якою касаційну скаргу позивача задоволено частково та постановлено скасувати винесені у справі №804/5057/17 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 р., направити адміністративну справу №804/5057/17 на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року допущено процесуальне правонаступництво у справі №804/5057/17, замінено первинного відповідача у даній справі його процесуальним правонаступником - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, а також допущено процесуальне правонаступництво у справі та замінено відповідача у справі з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області процесуальним правонаступником, а саме: на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга, з урахуванням змін її доводів, обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача. Зазначає, що ході розгляду справи, на думку відповідача, відбулось оформлення документів без здійснення реального здійснення господарських операцій та фактично обґрунтовує доводами акту перевірки

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу, з урахуванням змін її доводів, підтримав просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Представн ик позивача в судовому засіданні у задоволенні скарги просив відмовити. Зазначив, що зміни викладені в апеляційній скарзі фактично дублюють висновки акту перевірки. Судом першої інстанції надано оцінку всім доводам сторін, а також поданим доказам.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у період з 02.10.2014р. по 08.10.2014р. податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої відповідачем складено Акт Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ Спецсплав () з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ Альвис С () за квітень 2014р., ТОВ Стенторс () за травень 2014р., ТОВ КБГ Фудс Трейдінг () за червень 2014р., ТОВ Форест АП () за липень 2014р. та достовірності сформованого податкового зобов`язання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у ТОВ Альвис С () у квітні 2014р., ТОВ Стенторс () у травні 2014р., ТОВ КБГ Фудс Трейдінг () у червні 2014р., ТОВ Форест АП () у липні 2014р. за №938/22.01/31932704 від 15.10.2014 р.

Перевіркою встановлені наступні порушення позивачем: п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ Спецсплав завищено суму податкового кредиту за квітень 2014 року на суму 182 159, 00 грн., за травень 2014 року на суму 88 014, 00 грн., за червень 2014 року 150 817, 00 грн., за липень 2014 року 119 045, 00 грн., в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 540 035, 00 грн., в т.ч.: за квітень 2014 року на суму 182 159, 00 грн., за травень 2014 року 88 014, 00 грн., за червень 2014 року 150 817, 00 грн., за липень 2014 року 119 045, 00 грн.

За результатами перевірки 03 листопада 2014 р. Криворізькою південною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення форми Р за №, яким збільшено грошове зобов`язання підприємства за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 810 052, 50 грн. (в т.ч.: за основним платежем на суму 540 035, 00 грн. та за штрафними санкціями на суму 270 017, 50 грн.).

За результатами адміністративного оскарження скарги позивача залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням податкового органу щодо донарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на додану вартість, товариство звернулося до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що позивачем у ході розгляду справи надано докази на підтвердження правомірного формування податкового кредиту за результатами господарських взаємовідносин з контрагентами.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як свідчать встановлені обставини справи, податковим органом у жовтні 2014р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ Альвис С () за квітень 2014р., ТОВ Стенторс () за травень 2014р., ТОВ КБГ Фудс Трейдінг () за червень 2014р., ТОВ Форест АП () за липень 2014р. та достовірності сформованого податкового зобов`язання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у ТОВ Альвис С () у квітні 2014р., ТОВ Стенторс () у травні 2014р., ТОВ КБГ Фудс Трейдінг (код ЄДРПОУ результатами якої складено акт від 15.10.2010р. №938/22.01/31932704 від 15.10.2014 р.

Перевіркою встановлені наступні порушення позивачем: п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ Спецсплав завищено суму податкового кредиту за квітень 2014 року на суму 182 159, 00 грн., за травень 2014 року на суму 88 014, 00 грн., за червень 2014 року 150 817, 00 грн., за липень 2014 року 119 045, 00 грн., в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 540 035, 00 грн., в т.ч.: за квітень 2014 року на суму 182 159, 00 грн., за травень 2014 року 88 014, 00 грн., за червень 2014 року 150 817, 00 грн., за липень 2014 року 119 045, 00 грн.

За результатами перевірки 03 листопада 2014 р. Криворізькою південною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення форми Р за №, яким збільшено грошове зобов`язання підприємства за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 810 052, 50 грн. (в т.ч.: за основним платежем на суму 540 035, 00 грн. та за штрафними санкціями на суму 270 017, 50 грн.).

За результатами адміністративного оскарження, скарги позивача залишені без задоволення.

Склад податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, доводиться податковим органом висновком про нереальність господарських операцій, укладених позивачем з ТОВ Альвис С, ТОВ Стенторс, ТОВ КБГ Фудс Трейдінг, ТОВ Форест АП та їх спрямованість лише на отримання податкової вигоди шляхом декларування податкового кредиту і витрат та зменшення своїх зобов`язань перед Державним бюджетом, оскільки господарські операції між контрагентами не були підтверджені, виходячи з врахування місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України). Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Альвис С (м. Запоріжжя) щодо поставки товару(круг Ст3, кварціт КМ-6, протипригарне покриття, сталь ЄПЗВД, ферохром) , на підтвердження чого позивачем надані копії рахунку-фактури №0430/1 від 30.04.2014р., №0428/02 від 28.04.2014р., копії видаткових накладних №2804 від 28.04.2014р., №3005 від 30.04.2014р., копії податкових накладних №3005 від 30.04.2014р., №2804 від 28.04.2014р., а також копії товарно-транспортних накладних №3004 від 30.04.2014р., №2904 від 28.04.2014р. та копії сертифікатів якості від 28.04.2014р. та від 30.04.2014р. (т.1, а.с. 90-98,142 - 150).

Також, між позивачем та ТОВ "Стенторс" укладено договір поставки № 0528/01 від 28 травня 2014 року згідно із специфікацією № 1 товар - сталь, ферохром, круг, полстирол, на підтвердження реальності здійснення взаємовідносин з ТОВ Стенторс (Запорізька область, Запорізький район, с. Малишівка) позивачем надано копію рахунку-фактури №0528/01 від 28.05.2014р., копію видаткової накладної №2804 від 28.05.2014р., копію податкової накладної №2804 від 28.05.2014р., копію товарно-транспортної накладної №528 від 28.05.2014р. та копію сертифікату якості від 28.05.2014р. (т.1 а.с.85-89,137-141, 137-141, т.2 с.я. 116-118).

16 червня 2014р. між ТОВ Спецсплав як покупцем та ТОВ КБГ Фудс Трейдінг (м.Харків) як постачальником був укладений договір поставки № 0616/01 за умовами якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товар, ціна якого наведена у специфікаціях до цього договору, умови поставки: місцем поставки товару є склад покупця. На підтвердження реальності укладення господарської операції до суду надано рахунки-фактури, видаткові накладні, специфікації, тоаврно-транспортні накладні (т.1 а.с., 47 -74, 99--126).

Аналогічного змісту було укладено і договір поставки №0623/1 від 23.06.2014р. між позивачем та ТОВ Форест АП (м. Харків) (т.1 а.с.81-84, 133-136).

На підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ Форест АП позивачем надано копію договору поставки № 0623/01 від 23 червня 2014 року, копії специфікацій, копії рахунків-фактур, копії видаткових накладних, копії товарно-транспортних накладних, копії податкових накладних (т.1 а.с. 75-86, 127-136).

Між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Спецсплав" укладено договір № 2012 від 20.12.2013 року перевезення вантажу, на підтвердження укладення даного договору до суду надано копії свідоцтва платника єдиного податку, довіреності на транспортний засіб (витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей), рахунків, акти виконаних-робіт (т.2 а.с. 126-134).

Придбання та подальша реалізація придбаного позивачем у ТОВ Альвис С, ТОВ Стенторс, ТОВ КГБ Фудс Трейдінг, ТОВ Форест АП товару спричинила зміни у майновому стані ТОВ Спецсплав, що слідує зі змісту наданих до суду оборотно-сальдових відомостей підприємства за квітень, травень, червень, липень 2014 року по наступним рахункам: 20.1 Сировина та матеріали, 63.1 Розрахунки з постачальниками та підрядниками.

Використання ТОВ Спецсплав у виробництві власної продукції ТМЦ, які були придбані у вищевказаних контрагентів-постачальників, підтверджується Актами списання матеріалів на виробництво №36 від 06.05.2014 р., №37 від 14.05.2014 р., №39 від 22.05.2014 р., №40 від 22.05.2014 р., №42 від 02.06.2014 р., №43 від 04.06.2014 р., №44 від 11.06.2014 р., №45 від 13.06.2014 р., №46 від 13.06.2014 р., №47 від 18.06.2014 р., №48 від 18.06.2014 р., №50 від 10.06.2014 р., №54 від 10.06.2014 р., №55 від 11.06.2014 р., №57 від 15.06.2014 р., №61 від 31.06.2014 р., №62 від 31.06.2014 р., згідно яких за травень, червень, липень 2014 року тільки матеріалів у виробництві було використано на 2 113 043, 82 грн.

Факт реалізації виготовленої продукції підтверджується видатковими накладними №40 від 07.05.2014 р., №42 від 15.05.2014 р., №43 від 22.05.2014 р., №44 від 23.05.2014 р., №46 від 05.06.2014 р., №47 від 12.06.2014 р., №48 від 16.06.2014 р., №45 від 03.06.2014 р., №50 від 27.06.2014 р., №54 від 11.07.2014 р., №55 від 11.07.2014 р., №56 від 11.07.2014 р., № 553 від 14.07.2014 р., № 59 від 16.07.2014 р., які оформлювались ТОВ Спецсплав у травні, червні, липні 2014 року з такими контрагентами, як ВАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат, ПАО Полтавський авто агрегатний завод, ПАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат тощо.

Стосовно розрахунків ТОВ Спецсплав за придбані ТМЦ в акті перевірки контролюючим органом зазначено про відсутність у позивача заборгованості перед ТОВ Альвис С і ТОВ Стенторс та про наявність заборгованості у розмірі 800 000, 00 грн. перед ТОВ КБГ Фудс Трейдінг та у розмірі 714 272, 40 грн. перед ТОВ Форест АП, яку надалі позивачем погашено.

Вищенаведені обставини підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме копіями акту пред`явлення векселя до сплати від 22.10.2014 р., простих векселів серії АА 2478929, серії АА 2478931, серії АА 2478932, серії АА 2478928, банківської виписки від 23.10.2014 р., акту пред`явлення векселя до платежу від 27.10.2014 р., простого векселя серії АА 2478933, серії АА 2478930, банківської виписки від 27.10.2014 рр., а також копією договору Про відступлення права вимоги за №042401 тощо.

Також, судом встановлено? та не спростовується відповідачем, що згідно звіту 1-ДФ на ТОВ Спецсплав в період здійснення господарських операцій з ТОВ Альвис С, ТОВ Стенторс, ТОВ КБГ Фудс Трейдінг, ТОВ Форест Aп середньооблікова чисельність працівників складала 45 осіб (розд.2 (2.9.) акту перевірки) із фондом заробітної плати 62 420, 00 грн., що підтверджується штатним розкладом підприємства, затвердженим 01.02.2014 року.

Згідно звіту 1 -ДФ середньооблікова чисельність працівників ТОВ КБГ Фудс Трейдінг" в період здійснення господарських операцій із ТОВ Спецсплав склала 12 осіб (розд. 3 (3.3) акту перевірки). Згідно звіту 1-ДФ середньооблікова чисельність працівників ТОВ Форест АП в період здійснення господарських операцій із ТОВ Спецсплав склала 16 осіб (розд. 3 (3.4) акту перевірки).

Виробничі потужності ТОВ Спецсплав (зокрема, у 2014 році) були розташовані у комплексі нежитлових будівель, який складається з: ливарного цеху (959,7 кв.м.), механічного цеху (589,7 кв.м.), трансформаторної підстанції (51,4 кв.м.), толочної №2 (20,0 кв.м.), будівлі адміністративних приміщень, блоку складів, механообробної дільниці (755,6 кв.м.), навісу (53,8 кв.м.), будівлі КПП (7,2 кв.м.) (розд. 2 (2.3.2.) акта перевірки), а також свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

Таким чином спростовуються висновки контролюючого органу про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності позивача із вказаними вище контрагентами.

Придбання та подальша реалізація придбаного позивачем у ТОВ Альвис С, ТОВ Стенторс, ТОВ КГБ Фудс Трейдінг, ТОВ Форест АП товару спричинила зміни у майновому стані ТОВ Спецсплав, що слідує зі змісту наданих до суду оборотно-сальдових відомостей підприємства за квітень, травень, червень, липень 2014 року по наступним рахункам: 20.1 Сировина та матеріали, 63.1 Розрахунки з постачальниками та підрядниками, а позивач є кінцевим споживачем поставленого товару.

Використання ТОВ Спецсплав у виробництві власної продукції ТМЦ, які були придбані у вищевказаних контрагентів-постачальників, підтверджується Актами списання матеріалів на виробництво №36 від 06.05.2014 р., №37 від 14.05.2014 р., №39 від 22.05.2014 р., №40 від 22.05.2014 р., №42 від 02.06.2014 р., №43 від 04.06.2014 р., №44 від 11.06.2014 р., №45 від 13.06.2014 р., №46 від 13.06.2014 р., №47 від 18.06.2014 р., №48 від 18.06.2014 р., №50 від 10.06.2014 р., №54 від 10.06.2014 р., №55 від 11.06.2014 р., №57 від 15.06.2014 р., №61 від 31.06.2014 р., №62 від 31.06.2014 р., згідно яких за травень, червень, липень 2014 року тільки матеріалів у виробництві було використано на 2 113 043, 82 грн.

Факт реалізації виготовленої продукції підтверджується видатковими накладними №40 від 07.05.2014 р., №42 від 15.05.2014 р., №43 від 22.05.2014 р., №44 від 23.05.2014 р., №46 від 05.06.2014 р., №47 від 12.06.2014 р., №48 від 16.06.2014 р., №45 від 03.06.2014 р., №50 від 27.06.2014 р., №54 від 11.07.2014 р., №55 від 11.07.2014 р., №56 від 11.07.2014 р., № 553 від 14.07.2014 р., № 59 від 16.07.2014 р., які оформлювались ТОВ Спецсплав у травні, червні, липні 2014 року з такими контрагентами, як ВАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат, ПАО Полтавський авто агрегатний завод, ПАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат тощо.

Стосовно розрахунків ТОВ Спецсплав за придбані ТМЦ в акті перевірки контролюючим органом зазначено про відсутність у позивача заборгованості перед ТОВ Альвис С і ТОВ Стенторс та про наявність заборгованості у розмірі 800 000, 00 грн. перед ТОВ КБГ Фудс Трейдінг та у розмірі 714 272, 40 грн. перед ТОВ Форест АП, яку надалі позивачем погашено.

Вищенаведені обставини підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме копіями акту пред`явлення векселя до сплати від 22.10.2014 р., простих векселів серії АА 2478929, серії АА 2478931, серії АА 2478932, серії АА 2478928, банківської виписки від 23.10.2014 р., акту пред`явлення векселя до платежу від 27.10.2014 р., простого векселя серії АА 2478933, серії АА 2478930, банківської виписки від 27.10.2014 рр., а також копією договору Про відступлення права вимоги за №042401 тощо.

Щодо посилання податкового органу на акти інших податкових інспекції про неможливість проведення зустрічних звірок, суд першої інстанції посилався на правову позицію з аналогічних питань, викладені у постановах Верховного Суду України, від 17.11.2015 у справах №826/17248/14 та №826/11901/14, Верховного Судом, від 22.01.2019 у справі №804/17331/14, від 26.02.2019 у справі №826/13931/14.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки платник податків (покупець товару, робіт, послуг) не має обов`язку та права здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, і в подальшому не повинен зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит або віднесення витрат до складу валових за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності за можливе допущення порушення законодавства іншими юридичними особами.

Щодо посилання податкового органу про неможливість оформлення первинних документів директором ТОВ КБГ Фудс Трейдінг ОСОБА_2 у м. Харкові, зважаючи на те, що зазначена особа є громадянкою іншої держави (Республіка Білорусь) та місцем проживання ОСОБА_2 є Республіка Білорусь, суд першої інстанції зазначив, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції, що такі аргументи не можна вважати достатнім аргументом в контексті того, що контролюючим органом не доведено те, що ОСОБА_2 у період здійснення господарської операції між ТОВ Спецсплав та ТОВ КБГ Фудс Трейдінг, знаходилась не на території України і не мала змоги виконувати свої обов`язки, як посадова особа ТОВ КБГ Фудс Трейдінг.

Відповідач оскаржуючи рішення не навів доводів на спростування таких висновків.

Також суду не надано доказів щодо порушення кримінальних справ проти посадових осіб підприємств-контрагентів позивача (ТОВ Стенторс, ТОВ КБГ Фудс Трейдінг, ТОВ Форест Ап або наявність таких, що набрали законної сили вироків суду в акті перевірки відсутні.

Щодо посилання відповідача на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2017 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ст. 205, ч. 3, ст. 267 КК України, колегія суддів зазначає наступне. (а.с. 131-163 Т4)

Вказаний вирок містить перелік підприємств, з якими ТОВ Альвис С здійснювалась фіктивна діяльність з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, травень, червень і серпень 2014 року, однак позивач у даному переліку відсутній.

Вирок щодо ОСОБА_4 (директора ТОВ «Альвис С» у період господарських взаємовідносин з позивачем) відсутній, а тому доводи податкового органу про те, що підписані від імені директора ТОВ Альвис С Шевчук І.В. первинні бухгалтерські документи, не підтверджують реальність здійснення поставки товару на адресу позивача, відхиляються судом.

Крім того, суд першої інстанції задовольнив клопотання податкового органу щодо допиту у якості свідка ОСОБА_4 директор ТОВ «Альвис С». Здійснював виклик як за зареєстрованою адресою фізичної особи, відповідно даним міграційної служби так і за адресою зазначеної у картці платника податків наданої податковим органом. Проте ОСОБА_4 судову кореспонденцію не отримувала та до суду не з`явилась.

Щодо доводів відповідача про неможливість транспортування придбаних товарів та формальності складених ТТН, з огляду на те, що транспортування товару, яке здійснювалося ФОП ОСОБА_5 оскільки автомобіль, яким перевозився товар належить Кулик ОМ, ТОВ Спецсплав, слід зазначити наступне.

Судом були досліджені наступні докази, на підтвердження позиції позивача: довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О., номер в реєстрі 1883, якою ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_7 розпоряджатися автомобілем марки КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 , тип ТЗ-самоскид, а також автопричепом марки ГКБ 8350 (т.2, а.с. 128-129); договір транспортування вантажу №2012 від 20.12.2013 р., який укладено між ФОП ОСОБА_5 і позивачем; акти виконаних робіт підписані ФОП ОСОБА_5 і ТОВ Спецсплав (т. 2, а.с. 172-178); банківська виписка ПАТ Перший український міжнародний банк, якою підтверджується сплата коштів за послуги перевезення ФОП ОСОБА_5 (т. 2, а.с. 134), а отже факт передання позивачу товару (набуття платником права власності) підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Зміни майнового стану ТОВ Спецсплав відображено у бухгалтерському та податковому обліку, а податковим органом не спростовано таких висновків суду.

Крім того, слід зазначити, що наявність окремих недоліків товарно-транспортних накладних, самі по собі не є безумовним свідченням нереальності господарської операції; крім того, окремі недоліки таких документів, зокрема товарно-транспортних накладних, є порушенням порядку заповнення цих документів, допущених постачальником, а відтак такі недоліки не можуть слугувати підставою для донарахування податкових зобов`язань платнику податків.

Щодо сертифікатів відповідності та/або походження на товар, колегія суддів з цього питання зазначає, що документи, які засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація і т.н.) - документи, які за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів контрагентами позивача, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Крім того, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.666 ЦК України єдиними правовими наслідками невиконання продавцем обов`язку передати покупцеві документи, що стосуються товару, в тому числі і сертифікати якості, є право (а не обов`язок) покупця відмовитись від договору купівлі-продажу та повернути товар покупцеві. Податковий орган не вправі контролювати наявність або відсутність сертифікатів якості на товар (продукцію) і в залежності від їх наявності або відсутності робити висновок про нереальність господарських правочинів. Також сертифікат якості на товар не є первинним документом в розумінні Закону України від 16.07.99 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, оскільки не містить інформації про господарську операцію та не підтверджує її здійснення, і його наявність не передбачена правилами ведення бухгалтерського та/або податкового обліку на підприємстві.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги фактично відтворюють зміст акту перевірки, та не містять доводів у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справ, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у справі №804/5057/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсплав" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та в строки передбачені ст. 328, ст.329 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 червня 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак