Справа № 804/9204/15
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Справа № 804/9204/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Міського комунального підприємства "Новомосковський комбінат комунальних підприємств" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за не сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (не своєчасне перерахування) єдиного внеску
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску є безпідставними, оскільки у підприємства відсутній факт недоїмки. Також, станом на 01.04.2015 року між позивачем та відповідачем погоджено та підписано Акт №834-20 про недоїмку із сплати єдиного внеску у розмірі 205'835,69грн та пені у розмірі 1'090,35грн, яку сплачено позивачем 09.04.2015 року у повному обсязі.
Постановою Верховного Суду від 11.11.2018р. скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2016р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017р. у справі №804/9204/15, справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 18.03.2019р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що МКП "НККП" перебуває на обліку в Новомосковській ОДПІ та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року (далі - Закон №2464-VI).
Відповідно до п. 1 ст.4 Закону №2464-VI, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, є платниками єдиного внеску.
Базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв`язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються згідно із законодавством (ч.1 ст.7 Закон №2464-VI).
Згідно абз. 1 п.8 ст.9 вказаного Закону, платники єдиного внеску, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.
При цьому, у відповідності до абз.2 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нараховано єдиний внесок (у тому числі на авансові платежі), одночасно з видачею таких сум.
Частиною 11 ст.9 Закону №2464-VI встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч.3 ст.25 Закону №2464-VI, суми недоїмки стягуються з врахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі) відсотків своєчасно не сплачених сум. Крім того, частиною 10 статті 25 цього Закону встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати кожний день прострочення платежу.
Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що фінансові санкції застосовуються до платника податків у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску.
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що у позивача відсутня недоїмка по сплаті єдиного соціального внеску, оскільки ним сплачено єдиний соціальний внесок 09.04.2015 року, тобто до винесення оскаржуваних рішень, а саме: до 15.04.2015 року. Зазначене підтверджено копіями платіжних доручень від 09.04.2015 року №4 на суму 6688,65 грн. та №6 на суму 1090,35 грн., корінцями чеків, а також обліковою карткою платника податків (а.с. 61-62, 106-114).
Крім того, розмір єдиного соціального внеску за вказані періоди узгоджені позивачем та відповідачем, що підтверджено актом №834-20 від 01.04.2015 року (а.с. 9). Факт сплати позивачем єдиного соціального внеску до винесення оскаржуваних рішень, не спростовано відповідачем.
Таким чином, позивачем підтверджено належними доказами відсутність несвоєчасної сплати єдиного внеску, що виключає застосування до позивача штрафної санкції та пені за несвоєчасне перерахування сум єдиного внеску.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182грн.70коп., що підтверджується платіжним дорученням №275 від 20.07.2015 року, підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Міського комунального підприємства "Новомосковський комбінат комунальних підприємств" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за не сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (не своєчасне перерахування) єдиного внеску задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова