Справа № 520/2578/2020
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

05 червня 2020 р. справа № 520/2578/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТР" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення, -

встановив:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТР", у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про: 1) скасування рішення Східного управління ГУ ДПС у Харківській області від 22 січня 2020 року № 000045806 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування єдиного внеску, відповідно до якого підлягає сплаті з боку ТОВ «ЗТР» штраф в розмірі 25320,37грн. та пеня в розмірі 5326,65грн.

Аргументуючи заявлену вимогу зазначив, що єдиний внесок був перерахований своєчасно та у повному обсязі, але на інший рахунок. Перераховані кошти як помилково чи безпідставно сплачені до ініціатора переказу не повертались, а були зараховані до ГУ ДКСУ у Харківській області. За заявою платника контролюючий орган зарахував сплачені кошти без їх повернення платнику на правильний рахунок. Оскільки кошти були одержані державою та з її власності не вибували, вважає відсутніми підстави для висновку про несплату ЄСВ у строк, встановлений п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а відтак і для застосування пені та штрафу відповідно до ч.10 ст.25 та п.2 ч.11 ст.25 вказаного Закону.

Представник відповідача, Головного управління ДПС у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що у визначені законом строки кошти на належний рахунок не надійшли. Причиною цьому є вина платника податків, котрий припустився помилки у заповненні реквізитів платіжних доручень. Стверджував, що строком оплати слід вважати дату зарахування коштів на правильний рахунок. За таких обставин, наполягав на вчиненні платником порушення, передбаченого ч.10 ст.25 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТР" про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 року було залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

27.04.2020р. до суду надійшов відзив відповідача на позов.

04.05.2020р. до суду надійшла відповідь заявника на відзив.

04.06.2020р. до суду надійшли заперечення відповідача.

05.06.2020р. заяву позивача про збільшення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду з підстав відсутності доказів надіслання вказаної заяви іншим сторонам.

З урахуванням цієї обставини, а також обсягу доказів, долучених відповідачем до відзиву на позов, а заявником до позову, суд доходить до переконання про те, що зібрані по справі докази повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Оскільки учасниками справи реалізовані усі права на подачу відповідних процесуальних документів, то спір може бути вирішений по суті.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши обгрунтованість доводів сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини спірних правовідносин, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач зареєстрований в якості Товариства з обмеженою відповідальністю з 16.10.2014 за номером 0064070, та здійснює вид діяльності за КВЕД - 46.11, 46.19, 46.21, 77.39, 52.10, 68.20, знаходиться на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області як платник єдиного соціального внеску.

На адресу позивача надійшло рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування єдиного внеску № 000045806 від 22 січня 2020 року.

Спірним рішенням на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штраф за період з 22.01.2019р. по 05.04.2019р. у розмірі 25320,37 грн., що є 20% від суми несвоєчасно сплаченого єдиного внеску та нараховано пеню в розмірі 5326,65 грн., що є 0,1% від суми недоїмки, всього на 30642,02 грн.

Як встановлено судом з матеріалів справи, сума застосованого штрафу у розмірі 20%, нарахована вказаним рішенням за несвоєчасну сплату єдиного внеску позивачем на суму 126601,83 грн.

Перевіряючи юридичу та фатичну відповідність вимогам закону, зокрема, ч.2 ст.2 КАС України, тих мотивів, котрі були покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення, суд зазначає, що правовідносини з приводу справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування унормовані приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 1 ч.2 ст.6 згаданого акту законодавства передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За правилом ч.6 ст.9 цього ж закону для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Момент настання обов`язку оплати (обов`язку здійснити ініціювання переказу безготівкових коштів у порядку Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні») даного публічного платежу визначений законодавцем у нормах ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», де вказано, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (абз.1 ч.8 ст.9); При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань (абз.2 ч.8 ст.9).

У розумінні п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» під недоїмкою розуміється сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Суд відзначає, що саме з фактом наявності недоїмки законодавець пов`язує можливість нарахування пені, адже за приписами п.10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Окрім того, за своєю правовою суттю можливість застосування штрафу згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» також пов`язана законодавцем з виникненням та існуванням протягом певного проміжку часу невиконаного обов`язку платника зі здійсненя платежу на погашення внеску, тобто з наявністю недоїмки, позаяк саме положеннями указаної норми закону чітко передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Зі змісту норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» чітко і однозначно слідує, що єдиний внесок є одним нероздільним публічним платежем у галузі державнї соціальної справи.

У ході розгляду справи судом достеменно встановлено, що на ті дати, котрі були кваліфіковані відповідачем як виникнення недоїмки (як несвоєчасна оплата єдиного внеску), в дійсності вказані кошти сплачувались платником податків в обсязі та у строки, що передбачені діючим законодавством, на рахунок ГУ ДКСУ у Харківській області №2030, код 39859805.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідно платіжних доручень №770 від 15.02.2019р. на суму 22909,89 грн., № 679 від 31.01.2019р. на суму 24294,61 грн., № 618 від 15.01.2019р. на суму 18693,27 грн., №536 від 28.12.2018р. на суму 17154,70 грн., № 464 від 14.12.2018р. на суму 21644,26 грн., №801 від 28.02.2019р. на суму 21905,10 грн., з боку ТОВ «ЗТР» сплачено 26601,83 грн. єдиного соціального внеску з виплаченої працівникам підприємства з грудня 2018р. по лютий 2019р. заробітної плати.

Оскільки ТОВ «ЗТР» змінило у листопаді 2018 року місцезнаходження у Шевченківському районі м. Харкова на нове м. Харків, Гімназійна набережна, 24 (Основ`янського району), то і сплачувати єдиний соціальний внесок повинно було вже до Східного ДПІ ГУ ДФС у Харківській області на інший рахунок - №2038 у ГУ ДКСУ у Харківській області, код 39858581.

З метою правильного зарахування вказаних коштів 21.03.2019р. ТОВ «ЗТР» звернулось до ГУ ДФС у Харківській області з заявою про перерахування помилково сплачених коштів ЄСВ з рахунку №2030 у ГУ ДКСУ у Харківській області, код 39859805, на рахунок №2038 у ГУ ДКСУ у Харківській області, код 39858581.

29.03.2019р. позивачем було сплачено 21854,50 грн. на вірний рахунок.

За результатами розгляду заяви кошти ТОВ «ЗТР», що помилково були сплачені на неправильний рахунок, 05.04.2020р. були зараховані на правильний рахунок, що підтверджується відомостями інтегрованої картки, а саме на суму 126601,83 грн.

Після чого з 05.04.2020р. у позивача виникла переплата зі сплати єдиного внеску.

Отже, як встановлено судом з матеріалів справи, сума застосованого штрафу у розмірі 20%, нарахована вказаним рішенням за несвоєчасну сплату єдиного внеску позивачем на суму 126601,83 грн., які ним були сплачені, однак не невірний рахунок.

Крім того, довідкою ГУ ДФС у Харківській області від 15.04.2019р., підтверджено відсутність у ТОВ «ЗТР» станом на 15.04.2019р. недоїмки зі сплати єдиного внеску.

За таких обставин, суд не заходить підстав для визнання юридично правильним та фактично вірним судження суб`єкта владних повноважень про несвоєчасну оплату позивачем єдиного внеску у спірних правовідносинах.

Частиною 2 ст.11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що із страховими коштами, акумульованими на рахунках органів доходів і зборів, здійснюються такі операції: 1) перерахування на рахунки Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до встановлених законом пропорцій розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; 2) повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум; 3) повернення безпідставно стягнених сум єдиного внеску (абзац другий частини третьої статті 26 цього Закону).

Судовим розглядом встановлено, що грошові кошти, які вибули з власності платника з підстав оплати єдиного внеску, не були повернуті йому як надмірно чи помилково сплачені суми, а залишились у власності відповідніх фондів державного соціального страхування, а тому мають враховуватись саме як оплата єдиного внеску.

Окрім того, обставини реальної оплати заявником повної суми Єдиного соціального внеску підтверджуються також і фактом відсутності у тексті оскарженого рішення суми недоїмки.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про помилкову кваліфікацію відповідачем факту перерахування ТОВ коштів в оплату Єдиного соціального внеску на інший рахунок, але у межах системи органів ДФС України (правонаступником якої є ДПС України), як недоплату (недоїмку, заниження зобов`язання).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судом в ході розгляду справи встановлено факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача як платника єдиного внеску у сфері публічних правовідносинах у галузі справи загальнообов`язкового державного соціального страхування, а відповідач як суб`єкт владних повноважень у порядку ч.2 ст.71 КАС України не довів правильності та обгрунтованості власних суджень, то позов належить задовольнити.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Скасувати рішення Східного управління ГУ ДПС у Харківській області від 22 січня 2020 року № 000045806 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування єдиного внеску, відповідно до якого підлягає сплаті з боку ТОВ «ЗТР» (вул. Гімназійна набережна, буд. 24, оф. 614, м. Харків, 61010, ідентифікаційний код 39445271) штраф в розмірі 25320,37 грн. та пеня в розмірі 5326,65грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код 43143704) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТР" (вул. Гімназійна набережна, буд. 24, оф. 614, м. Харків, 61010, ідентифікаційний код 39445271) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя О.В.Старосєльцева