Справа № 308/12427/17
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань - Пазяк С.М.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Заяць Р.І.

розглянувши у судовому засіданні в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вона працювала на посаді начальника відділу у справах сімї, молоді та спорту Алуштинської міської ради. У травні 2013 року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12. 1993 року № 3723-ХІІ. ІІ посадовий оклад за посадою, яку вона обіймала та з якого відповідно було розраховано пенсію, становив 1450 грн. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на час виходу позивача на пенсію встановлювався постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865.

19 вересня 2017 року позивачка звернулася до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із письмовою заявою про перерахунок пенсії по інвалідності з 01.05.2017 року в зв`язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

Однак їй було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- VІ з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезначеним законом, не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, тому була вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом, в якому ставить вимоги про визнання протиправною бездіяльності Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо нездійснення перерахунку раніше призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим працівникам органів місцевого самоврядування згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 року № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 29.03.20206 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.05.2017 року перерахунок пенсії, виходячи з розміру посадового окладу 5500 грн., зобов`язати відповідача здійснити позивачу виплату не донарахованого розміру пенсії з 01.05.2017 року.

07.03.2019 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог в частині здійснення перерахунку пенсії, зокрема вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року № 363 внесено зміни до додатку 51 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, якими розмір посадового окладу за посадою начальника самостійного відділу (ІІ групи міст), аналогічного тій, яку позивач обіймала змінено з 5500 грн. на 6700 грн., відтак вона просить здійснити перерахунок пенсії з 07.05.207 року по 30.04.2018 року, виходячи з розміру посадового окладу 5500, а з травня 2018 року, виходячи з розміру посадового окладу 6700 грн.

Позивачка у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у змісті позову, а також посилаючись на судову практику по аналогічним справам.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення уточнених позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Так у письмових запереченнях зазначає, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- VІ з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезначеним законом, не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Тому, починаючи з 1 червня 2015 року органами пенсійного фонду України, відповідно до зазначеного закону пенсії не призначаються і не перераховуються. Постановою КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими вилучено п.4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсії державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Отже представник відповідача вважає, що дії відповідача щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_1 за відповідною посадою є правомірними, оскільки ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала на посаді начальника відділу у справах сімї, молоді та спорту Алуштинської міської ради.

З 17.05.2013 року позивач перебуває на обліку в Ужгородському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області і отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12. 1993 року № 3723-ХХІІ як посадовій особі органів місцевого самоврядування. Пенсію призначено у відповідності до ст.ст. 33, 37 вказаного Закону та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» та на підставі довідки про складові заробітної плати, виданої виконавчим комітетом Алуштинської міської ради.

19 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із письмовою заявою про перерахунок пенсії по інвалідності з 01.05.2017 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям постановою Кабінету Міністрів від 24.05.2017 року № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Мінстрів України», якою визначено нові розміри посадових окладів працівників органів місцевого самоврядування, що призвело до збільшення їх заробітної плати.

У вказаній заяві позивач посилається на те, що статтею 37.-1 цього Закону передбачалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Як вбачається з доданої до справи відповіді Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 02/К-160 від 03.10.2017 року відповідачем було розглянуто звернення позивачки та відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідно до письмової відповіді відповідача ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що оскільки відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- VІ з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезначеним законом, не призначаються, раніше призначені не перераховуються (а.с.6).

Відтак відповідач зазначає, що з 1 травня 2016 року набрали чинності Закон України від 10.12.2015 року №889-VІІ "Про державну службу" та Постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2016 року №292 "Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році". Законом №889 не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовців.

Позивач вважає вказану відмову незаконною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Судом на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-ХІІ.

Частина перша статті 37-1 цього Закону у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ було викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01 січня по 01 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України №865).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.06.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, Закон №889-VIII.

З 01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, а положення Закону 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).

Натомість, у статті 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №508/808/16-а.

Узагальнюючи вищевикладене суд акцентує увагу на тому, що з 01.01.2015 року норми ст.37-1 Закону України «Про державну службу», які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку, були скасовані.

Отже, з 01.06.2015 року норми Закону України «Про державну службу» №3723-XIII, в тому числі і ті, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій державним службовцям, скасовано на підставі Закону №213-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 відповідно до статей 51 і 52 нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року було встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям.

Проте, зазначена постанова Кабінету Міністрів України не передбачає а ні можливості, а ні механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв`язку із змінами розміру заробітної плати.

Дана постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності одночасно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, який також не передбачає перерахунок пенсій державного службовця.

Зазначені законодавчі зміни не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.

За наведених підстав колегія суддів вважає, що відмова Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у перерахунку позивачу пенсії, як державному службовцю, є законною та обґрунтованою, оскільки наведеними вище нормами діючого законодавства було скасовано право державних службовців на перерахунок призначених пенсій у зв`язку з підвищенням окладів.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255,262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, , що знаходиться за адресою: вул. Загорська, 2, м. Ужгород, Закарпатська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо