Справа № 200/4882/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 р. Справа№200/4882/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівні

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Банк Форвард»

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 5 грудня 2019 року ВП № 60794347 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 7372 від 15 листопада 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 24 741,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17 лютого 2020 року вона дізналась, що її зарплатний рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», заблокований.

Після телефонного дзвінка до АТ «Приватбанк» працівники банку повідомили позивачу, що на її рахунок по заробітній платі накладено арешт.

18 лютого 2020 року позивач з заявою звернулась до приватного виконавця Павелків (Вольф) Т.Л.

Листом від 2 березня 2020 року приватний виконавець Павелків Т.Л. повідомила позивача, що у неї на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 60794347 з примусового виконання виконавчого напису № 7372 від 15 листопада 2019 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Незнайком Є.В. про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 24 741,36 грн, а також приватним виконавцем було надіслано позивачу копію заяви стягувача про примусове виконання рішення та матеріали виконавчого провадження.

Позивач не погоджується з діями відповідача стосовно винесення постанови від 5 грудня 2019 року ВП № 60794347, вважає таку постанову незаконною та протиправною, оскільки, переконана, що у відповідача, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, діяльність якого поширюється на м. Київ, були відсутні правові підстави для прийняття до виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з фізичної особи, яка проживає у м. Добропілля Донецької області.

Також позивач зазначає, що в неї відсутні будь-які відносини із АТ «Банк Форвард», так само як і коштів на рахунках у вказаному банку.

Вказує, що має реєстраційне місце проживання у м. Добропіллі Донецької області, зареєстрованої нерухомості в м. Києві, як і будь-якого іншого майна, місцезнаходженням якого є м. Київ, не має.

Позивач переконана, що наявність карткового рахунку в банку, місцезнаходження якого є м. Київ, не є тотожним місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріалами виконавчого провадження не підтверджено наявність на вказаному картковому рахунку коштів, належних позивачу.

На підставі наведеного, позивач вважає, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження щодо неї було порушено ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", так як позивач зареєстрована та проживає у Донецькій області, майна на території міста Києва не має, а тому правові підстави для відкриття приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва - відсутні (а.с. 1-9).

Ухвалою суду від 20 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також цією ж ухвалою запропоновано: відповідачу надати суду відзив на позовну заяву протягом 5-ти днів з дня вручення ухвали та всі документи, що підтверджують заперечення проти позову; матеріали виконавчого провадження ВП № 60794347; третій особі - протягом п`яти днів після отримання ухвали надати пояснення щодо позовних вимогу (а.с. 34).

3 червня на 2020 року на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов з додатками, в якому остання зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки вчинені нею дії та прийняті постанови відповідають діючому законодавству.

Так, згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, та місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Зазначає, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритого в Л`Г "Банк Форвард", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

У розумінні чинного законодавства ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, отже, з урахуванням вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Відповідач зазначає, що на її думку, постанова про відкриття виконавчого провадження, є правомірною, оскільки згідно зі ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Крім цього відповідач заперечує проти посилання позивача стосовно того, що їй не надходила постанова про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи оскільки вказує, що на адресу позивача було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження № 60794347 від 5 грудня 2019 року рекомендованим поштовим відправленням, а також всі інші документи по виконавчому провадженні ВП № 60794347 направлялися простим поштовим відправленням відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 39-43).

Третя особа у справі, Акціонерне товариство «Банк Форвард», правом надати пояснення не скористалась.

Суд зазначає, що питання щодо дотримання/недотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом було розглянуто судом при відкритті провадження у справі та встановлено, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із даним позовом (а.с.33-34).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання з 6 травня 2008 року: АДРЕСА_1 (а.с. 15-17).

Відповідач, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство «Банк Форвард» (, місцезнаходження: м. Київ, Голосіївський район, вул. Саксаганського, буд. 105) (а.с. 80-81).

Як встановлено судом 15 листопада 2019 року приватним нотаріусом КМНО Київської області Незнайком Є.В. виданий виконавчий напис, який зареєстрований за № 7372, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» коштів у розмірі 23 891,36 грн за кредитним договором 107375638 від 1 липня 2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ "Банк Форвард", та 850,00 грн плати за вчинення нотаріального напису, внесеної нотаріусу стягувачем - АТ «Банк Форвард», а також всього - 24 741,36 грн. При цьому у виконавчому написі зазначена адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (а.с. 23, 63).

27 листопада 2019 року Акціонерне товариство «Банк Форвард» через свого представника Шилко Р.В. звернулось до приватного виконавця Вольф Т.Л. із заявою (вих. № 1/1/1-1259/288) про прийняття на примусове виконання виконавчого напису № 7372 від 15 листопада 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення заборгованості з боржника, ОСОБА_1 , на користь АТ "Банк Форвард" 24 741,36 грн, до якої додало квитанцію про сплату авансового внеску, довідку, відповідно до якої у клієнта ОСОБА_1 є рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: 01039, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 (а.с. 19-20, 44-46, 59-60,79).

5 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60794347 з виконання виконавчого напису № 7372, виданого приватним нотаріусом КМНО Київської області Незнайко Є.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 24 741, 36 грн, при цьому у постанові про відкриття виконавчого провадження відповідачем зазначена адреса боржника (позивача у справі) - АДРЕСА_3 (а.с. 26, 66-67).

Згідно п. 3 цієї постанови приватним виконавцем ухвалено направити копію постанови сторонам виконавчого провадження.

Разом із цим відповідач не надав доказів направлення вказаної постанови за місцем проживання ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 60794347 відповідачем на адресу позивача не направлялась.

6 грудня 2019 року Державною податковою службою України на запит відповідача № 69718321 від 5 грудня 2019 року надана відповідь № , відповідно до якої платник податків з податковим номером НОМЕР_2 на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 72).

Також 6 грудня 2019 року на запит відповідача № 69718305 від 5 грудня 2019 року щодо осіб-боржників, які отримують пенсії, Пенсійним фондом України надана відповідь № , відповідно до якої по ОСОБА_1 інформації не знайдено (а.с. 71).

17 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. при примусовому виконанні виконавчого провадження № 60794347 були прийняті:

- постанова про арешт коштів, що містяться на рахунках боржника, відкритих у банках: ПАТ «ОП БАНК», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «АЛЬФА-БАНК», АТКБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ПУМБ», а також на всіх інших рахунках, а також на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику (а.с. 74-75);

- постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 2 474,13 грн (а.с. 69-70).

За повідомленням відповідача копії даних постанов були направлені боржнику ( ОСОБА_1 ) простою поштою кореспонденцією.

17 лютого 2020 року за поясненням позивача вона дізналась про заблокування її зарплатного рахунку та про арешт коштів на її рахунку в «Приватбанку», коли не змогла зняти кошти із заробітної картки в банкоматі, та зателефонувала до обслуговуючого відділення банку.

18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця Павелків Т.Л. із письмовою заявою, в якій просила надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження № 60794347 (а.с. 54, 78).

Листом від 2 березня 2020 року приватний виконавець Павелків Т.Л. надана відповідь стосовно спірного питання, а також, як вбачається із перелічених додатків, надіслано ОСОБА_1 матеріали виконавчого провадження (а.с. 53).

Будучи не згодною із відкриттям виконавчого провадження № 60794347 та постановами, прийнятими відповідачем в межах цього виконавчого провадження, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Спірним питанням в межах даної справи є правомірність/неправомірність відкриття відповідачем виконавчого провадження № 60794347 та, як наслідок, прийняття в межах цього виконавчого провадження процесуальних документів (постанов).

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України "Про виконавче провадження", Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають в тому числі рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця визначені ст. 24 цього ж Закону.

Згідно ч. 2 зазначеної статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Системний аналіз норм свідчить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною 1 ст. 26 Закону 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до преамбули Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III цей (далі - Закон № 2664-ІІІ) цей Закон встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Згідно ч. 1 ст. 2 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Згідно п. 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 року № 2346-III, кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до пп. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в п. 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються: окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки; при цьому річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної в Постанові цього Суду № 905/3542/15 від 10 вересня 2018 року (п. 19).

Отже, грошові кошти у безготівковій формі, наявні на рахунку, відкритому у банківській або небанківській фінансовій установі, є майном у розумінні чинного законодавства, при цьому місце розташування фінансової установи, в якій відкрито рахунок, не є місцезнаходженням майна особи, на ім`я якої цей рахунок відкритий, так як рахунки (або електронні гаманці), на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, не є окремими речами чи їх сукупністю - фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчим округом відповідача є м. Київ.

Таким чином, відповідач має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження в територіальних межах м. Києва, якщо місце проживання або місцезнаходження боржника є у м. Києві, або ж якщо майно боржника знаходиться в м. Києві.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_6 від 14 червня 2001 року (а.с.15-16).

Отже, відповідач відкрила виконавче провадження не за місцем проживання позивача.

Щодо посилання відповідача на те, що виконавче провадження було відкрито за місцем знаходження майна боржника (за місцезнаходженням банку АТ "Банк Форвард", в якому відкритий рахунок позивача № НОМЕР_7 , - м. Київ), суд зазначає, що згідно абз. 11 п. 3 у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що у приватного виконавця на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 60794347 були підтверджуючі дані про наявність у позивача майна (в тому числі грошових коштів) на території м. Києва (тобто, наявність відкритого рахунку в банківській установі та наявність на цьому рахунку грошових коштів).

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження № 60794347 та прийняття відповідачем у подальшому постанов межах цього виконавчого провадження у позивача було відсутнє будь-яке майно, у тому числі, грошові кошти, які б знаходились в межах виконавчого округу відповідача (доказів на підтвердження зворотнього суду не надано).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист Міністерства юстиції України від 11 червня 2018 року № 23123/16620-33-18/20.5.1 як на підтвердження правомірності відкриття виконавчого провадження № 60794347 (копія якого надано суду), оскільки як вбачається з наданої суду копії, у даному листі зазначено, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням саме грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Тобто, вказане роз`яснення не містить інформації щодо можливості прийняття виконавчих документів за місцезнаходженням лише рахунків боржника (без встановлення факту наявності на цих рахунках грошових коштів).

Також суд зазначає, що станом на момент розгляду даної адміністративної справи на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України вказаний відповідачем лист відсутній.

Крім цього суд зауважує, що листи Міністерства юстиції України мають виключно рекомендаційний характер для застосування в роботі та не є джерелом права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Перевіривши та оцінивши у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про те, що приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Т.Л., відкриваючи виконавче провадження з виконання з примусовому виконанні виконавчого напису № 7372, вчиненого 15 листопада 2019 року приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В., та приймаючи під час його виконання певні рішення (постанови), скеровані на його виконання, діяла не на підставі та не у межах, що визначені законодавством України.

Відповідно, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені судом обставини суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача та визнати протиправними та скасувати постанову відповідача від 17 січня 2020 року про арешт коштів, що містяться на рахунках боржника, відкритих у банках: ПАТ «ОП БАНК», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «АЛЬФА-БАНК», АТКБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ПУМБ», а також на всіх інших рахунках, а також на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржник та постанови про стягнення з боржника (позивача у справі) основної винагороди в розмірі 2 474, 13 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У спірних відносинах відповідач в силу вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у відношенні до позивача здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі закону, а відтак в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. є суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи, що при звернені з даним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с. 5), суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Павелків Т.Л. суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 205, 242-246, 256, 293, 295, 297 п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання з 6 травня 2008 року: АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (РНОКПП , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство «Банк Форвард» (, місцезнаходження: м. Київ, Голосіївський район, вул. Саксаганського, буд. 105), про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 5 грудня 2019 року ВП № 60794347 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 7372 від 15 листопада 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, про стягнення х позивача на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 24 741,36 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 17 січня 2020 року № ВП 60794347, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяною Леонідівною в межах виконавчого провадження № 60794347 при примусовому виконанні виконавчого напису № 7372, вчиненого 15 листопада 2019 року приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем, про арешт коштів боржника на загальну суму 24 741,36 грн, що містяться на рахунках боржника - ОСОБА_1 відкритих у банках: ПАТ «ОП БАНК», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «АЛЬФА-БАНК», АТКБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ПУМБ», а також на всіх інших рахунках, а також на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 17 січня 2020 року № ВП 60794347, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяною Леонідівною в межах виконавчого провадження № 60794347 при примусовому виконанні виконавчого напису № 7372, вчиненого 15 листопада 2019 року приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем, про стягнення з боржника - ОСОБА_1 - основної винагороди в розмірі 2 474,13 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання з 6 травня 2008 року: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна