Справа № 200/962/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р. Справа№200/962/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Іванченко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Коломійця Г.Є.,

представника відповідача Найдьонової Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №15рк від 02.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та зобов`язання нарахувати та сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вул.Героїв 51 ОМБр,1), у якій з урахуванням пояснень від 19.05.2020 року просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №15рк від 02.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити на посаді, зобов`язати нарахувати та сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.12.2019 року та зобов`язати нарахувати та сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 червня 2019 року розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 10-рк від 13 червня 2019 року його поновлено на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації.

14 червня 2019 року розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 11-рк його звільнено з посади першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації (п.2 ст.40 КЗпП України), яке він отримав 18 червня 2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 11-рк від 14 червня 2019 року визнано протиправним та скасовано, а його, відповідно, поновлено на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації з 14 червня 2019 року.

02 липня 2019 року (в період розгляду справи про поновлення на посаді) розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 15-рк від 02 липня 2019 року його звільнено з посади першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації у зв`язку з відсутністю працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпГІ України), яке він отримав 19 грудня 2019 року.

Вважає розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 15-рк від 02 липня 2019 року незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його повторно незаконно звільнили в період незаконного звільнення.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків.

07.02.2020 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 27.01.2020 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 03.03.2020 року. Зобов`язано відповідача надати належним чином завірену довідку про виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробітної плати за час вимушеного прогулу.

03.03.2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 23.03.2020 року.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року відкладено підготовче засідання до 13.04.2020 року.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Зобов`язано відповідача надати у строк до 28.04.2020 року: - належним чином завірену копію особистої картки працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : довідку про виплату ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу; довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 ; відомості пре те, чи були відібрані пояснення у ОСОБА_1 з приводу прогулу 02.07.2019 року, якщо так, то надати їх до суду. Відкладено підготовче засідання на 28.04.2020 року.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.05.2020 року.

05.03.2020 року представником відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено наступне. 13 червня 2019 року розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 10-рк від 13 червня 2019 року позивача поновлено на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації.

14 червня 2019 року розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 11-рк від 14 червня 2019 року позивача звільнено з посади першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації.

18 червня 2019 року позивач листом повідомив про перебування на лікарняному.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю позивача з 13 червня 2019 року по 01 липня 2019 року, після отримання оригіналів листків непрацездатності ОСОБА_1 , розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області №11-рк «Про звільнення ОСОБА_1 » було скасовано розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 02 липня 2019 року № 14- рк.

02 липня 2019 року позивачем особисто було надано до приймальні райдержадміністрації оригінали листків непрацездатності Серії АДК№989412 та Серії АГТ №790455. Згідно листка непрацездатності Серії АГТ №790455 стати до роботи позивач повинен був 02 липня 2019 року, тобто, це був перший робочий день позивача після тимчасової непрацездатності.

Після надання оригіналів листків непрацездатності та супровідного листа від 02 липня 2019 року позивачем було залишено приміщення райдержадміністрації без зазначення причини, що свідчить про порушення Позивачем Регламенту роботи Волноваської райдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови Волноваської райдержадміністрації від 27 липня 2018 року № 409, відповідно до якого, працівники райдержадміністрації повинні повідомляти свого безпосереднього керівника про свою відсутність па роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом. Вважає, що позивачем було порушено норми внутрішнього розпорядчого документа та не повідомлено голову райдержадміністрації про причини своєї відсутності.

Враховуючи відсутність першого заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_1 на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин головою райдержадміністрації ОСОБА_2 було повідомлено відділ управління персоналом та з питань організаційної роботи райдержадміністрації про виявлений факт та зазначено про необхідність фіксування події та складання відповідного акта.

02 липня 2019 року о 15.00 годині був складений відповідний акт про відсутність на роботі працівника та того ж дня позивача звільнено з посади першого заступника голови райдержадміністрації у зв`язку з відсутністю працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних при чин.

Копія розпорядження голови райдержадміністрації від 02.07.2019 року № 15-рк була разом з описом вкладення у цінний лист направлена позивачу рекомендованим повідомленням, однак, згодом була повернута до Волноваської райдержадміністрації у зв`язку з закінченням терміну зберігання

Додав, що з 02 липня 2019 року позивач не звертався до відповідача з питань виконання своїх посадових обов`язків, не цікавився діяльністю органу виконавчої влади, не турбувався питанням щодо його роботи в Волноваській райдержадміністрації. При цьому він, як депутат Волноваської районної ради, брав участь у проведенні сесій Волноваської районної ради, які відбувалися в приміщенні Волноваської районної адміністрації, а також надсилав листа від 22 серпня 2019 року з питання надання відпустки. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.83-87).

16.03.2020 року позивач через відділ діловодства та документообігу суду надав уточнений адміністративний позов, у якому просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області № 15-рк від 02.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації; зобов`язати Волноваську районну державну адміністрацію нарахувати та сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді, виходячи із розрахунку 443,08грн. (чотириста сорок три гривні 08 копійок) за кожен день; зобов`язати Волноваську районну державну адміністрацію нарахувати та сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені по час розрахунку, виходячи із розрахунку 443,08грн. (чотириста сорок три гривні 08 копійок) за кожен день затримки (а.с.147-150).

28.04.2020 року представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав пояснення, у яких вказано про те, що позивачу повідомлено про необхідність стати до роботи 02.07.2020 року. Про необхідність стати до роботи позивач був обізнаний також згідно листків непрацездатності. Також, про обізнаність стати до роботи свідчить його особиста заява від 02.07.2019 року згідно якої позивач просив виплатити заробітну плату за період з 18.02.2019 року по 13.06.2019 року, повідомив про знаходження на лікарняному з 13.06. 2019 року по 01.07.2019 року, просив надати щорічну відпустку за період роботи з 29.05.2019 року по 02.07.2019 року. Після залишення заяви у приймальні, позивач покинув місце роботи, до робочого місця не пройшов. Надання відпустки згідно заяви від 02.07.2019 року позивач не погодив, результатами розгляду заяви поцікавився лише 28.08.2019 року, що свідчить про небажання здійснювати свої посадові обов`язки та приступати до роботи відповідно до приписів діючого законодавства України. Відсутність позивача на роботі більше трьох годин протягом робочого для без поважних причин стало причиною звільнення відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.201-205).

19.05.2020 року позивачем надані письмові пояснення, у яких він зазначив, період нарахування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме з 07.12.2019 року по день розгляду справи.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 наявні такі записи про роботу позивача у Волноваській райдержадміністрації:

- 29.05.2018 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 24.05.2018 року №17-рк призначений на посаду першого заступника голови райдержадміністрації зі строком випробовування три місяці;

- 28.08.2018 року на підставі розпорядження голови РДА від 28.08.2018 року №22-рк, звільнений у зв`язку з встановленням невідповідності працівника займаній посаді, на яку його призначено протягом строку, встановленого п.11 ст.40 КЗпП України (а.с.28-33).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі №0540/8825/18-а визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 28.08.2018 року №22рк «Про звільнення ОСОБА_1 » Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації. Стягнуто з Волноваської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 29.08.2018 по 18.02.2019 в розмірі 51428,40 грн. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено (а.с.5-14).

Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації №10-рк від 13.06.2019 року скасовано розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 28.08.2018 року №22-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації з 29.08.2018 року (а.с.94).

18.06.2019 року позивач повідомив голову Волноваської районної державної адміністрації ОСОБА_2 про перебування на лікарняному з 13.06.2019 року (а.с.89).

02.07.2019 року позивач надав заяву до голови Волноваської районної державної адміністрації, у якій просив виплатити заробітну плату за період з 18.02.2019 року по 13.06.2019 року. Крім того, позивачем були надані копії лікарняних у кількості 2шт.

Зазначена вище заява була отримана відповідачем 02.07.2019 року про що свідчить відповідний штамп (а.с.90).

Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації №14-рк від 02.07.2019 року скасовано розпорядження голови райдержадміністрації від 14.06.2019 року №11-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ». Підстава: копії листків непрацездатності АДК №989412 , АГТ №790455 (а.с.111).

Листом голови райдержадміністрації ОСОБА_2 від 02.07.2019 року було повідомлено В.о. начальника відділу управлінням персоналу з питань організаційної роботи райдержадміністрації ОСОБА_4 , що станом на 13:00 годину 02.07.2019 року ОСОБА_1 відсутній на роботі, до роботи не став (а.с.93).

Розпорядженням Голови Волноваської РДА №324 від 02.07.2019 року «Про утворення спеціальної тимчасової комісії» утворено спеціальну тимчасову комісію, уповноважену зафіксувати факт відсутності працівника на роботі (а.с.114).

На підставі листа райдержадміністрації ОСОБА_2 від 02.07.2019 року був складений акт про відсутність ОСОБА_1 на роботі безперервно понад трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Зазначено, що ОСОБА_1 02.07.2019 року через приймальню райдержадміністрації був наданий лист щодо здійснення оплати лікарняних, надання відпустки (а.с.92).

Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації № 15-рк від 02.07.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації у зв`язку з відсутністю працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України). Підстава: лист голови райдержадміністрації від 02.07.2019 року, акт про відсутність працівника на роботі від 02.07.2019 року (а.с.91)

22.08.2019 року позивач надав заяву до Волноваської РДА, у якій вказав, що він отримав листа від Головного управління держпраці у Донецькій області, згідно якого його було повідомлено, що розпорядженням Волноваської РДА від 02.07.2019 року №14-рк «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації» скасовано розпорядження голови райдержадміністрації від 14.06.2019 року №11-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ». Просив надати копію розпорядження Волноваської РДА від 02.07.2019 року №14-рк. Також просив надати відповідь з питань надання відпустки та оплати лікарняних (а.с.105)

03.09.2019 року Волноваська районна державна адміністрація направила відповідь на заяву позивача від 22.08.2019 року, у якій було вказано про те, що у заяві від 02.07.2019 року був зазначений незрозумілий період роботи (такий, що не відповідає дійсності) та не зазначена тривалість відпустки, у зв`язку з чим розглянути питання надання відпустки по суті не є можливим. Комісією із соціального страхування було прийнято рішення від 02.09.2019 року щодо повернення листків непрацездатності.

До відповіді була надана копія розпорядження голови райдержадміністрації від 02.07.2019 року №14-рк «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації» (а.с.162-163).

Крім того, судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2019 року по справі №200/9138/19-а, яке залишено без змін Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 року, визнано протиправним та скасовано розпорядження Волноваської районної державної адміністрації від 14.06.2019 року №11-рк про звільнення ОСОБА_1 першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації. Стягнуто з Волноваської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.06.2019 року по час винесення рішення суду в сумі 51856,97 грн. В задоволенні іншої частини адміністративного позову - відмовлено (а.с.15-22, 174-178).

17.12.2019 року на адресу позивача був направлений лист В .О. голови Волноваської районної державної адміністрації №01-38-1981 з проханням надати трудову книжку для внесення відповідних записів стосовно трудової діяльності позивача. Повторно були надіслані: копії розпоряджень голови райдержадміністрації від 02.07.2019 року №14-рк «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації» та від 02.07.2019 року №15-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як встановлено ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 2 Кодексу законів про працю України, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.

Статтею 5-1 КЗпП України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю, а саме, вільний вибір виду діяльності; безплатне сприяння державними службами зайнятості у підборі підходящої роботи і працевлаштуванні відповідно до покликання, здібностей, професійної підготовки, освіти, з урахуванням суспільних потреб; надання підприємствами, установами, організаціями відповідно до їх попередньо поданих заявок роботи за фахом випускникам державних вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладів; безплатне навчання безробітних нових професій, перепідготовку в навчальних закладах або у системі державної служби зайнятості з виплатою стипендії; компенсацію відповідно до законодавства матеріальних витрат у зв`язку з направленням на роботу в іншу місцевість; правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з частиною 1 статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Статтею 139 Кодексу законів про працю України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з статтею 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною першою статті 147-1 Кодексу законів про працю України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 Кодексу законів про працю України).

Статтею 149 Кодексу законів про працю України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З вищевикладеного слідує, що умовами притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни.

Тільки у разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни, орган, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням, рішенням) стягнення.

Судом встановлено, що Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації №14-рк від 02.07.2019 року скасовано розпорядження голови райдержадміністрації від 14.06.2019 року №11-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ». Підстава: копії листків непрацездатності АДК №989412 , АГТ №790455.

Листом голови райдержадміністрації ОСОБА_2 від 02.07.2019 року було повідомлено В.о. начальника відділу управлінням персоналу з питань організаційної роботи райдержадміністрації ОСОБА_4 , що станом на 13:00 годину 02.07.2019 року ОСОБА_1 відсутній на роботі, до роботи не став.

На підставі листа райдержадміністрації ОСОБА_2 від 02.07.2019 року був складений акт про відсутність ОСОБА_1 на роботі безперервно понад трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації № 15-рк від 02.07.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації у зв`язку з відсутністю працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України). Підстава: лист голови райдержадміністрації від 02.07.2019 року, акт про відсутність працівника на роботі від 02.07.2019 року.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що під поняттям «прогул» слід розуміти відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно чи сумарно впродовж робочого дня без поважних причин.

Відповідно, існують дві умови, за одночасної наявності яких можливо стверджувати про порушення працівником трудової дисципліни та скоєння прогулу, а саме:

1) працівник не з`являється на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, при цьому не обов`язково підряд;

2) прогул відбувся без поважних причин.

Відсутність працівника на робочому місці мають підтверджувати відповідні документи, зокрема: доповідна записка відповідальної особи, акт про відсутність особи на робочому місці, табель обліку робочого часу тощо.

Про існування поважних причин відсутності працівника на робочому місці власник або уповноважений ним орган може дізнатися з письмових пояснень працівника, які він повинен зажадати від порушника трудової дисципліни.

Судом встановлено, що 02.07.2019 року позивач знаходився у приміщенні Волноваської РДА, що підтверджується поданою ним заявою від 02.07.2019 року про виплату заробітної плати, оплати лікарняних та надання щорічної відпустки.

Вказана заява позивача від 02.07.2019 року прийнята співробітниками Волноваської РДА.

Позивач стверджує, що 22.08.2019 року він звернувся із заявою до відповідача про видачу копії розпорядження Волноваської РДА від 02.07.2019 року №14-рк, однак співробітники Волноваської РДА не надавали копії розпоряджень про поновлення на роботі, про звільнення, не відбирали будь-яких пояснень стосовно прогулу 02.07.2019 року.

Існування у позивача обов`язку бути присутнім на робочому місці 02.07.2019 року відповідач обґрунтовує тим, що 02.07.2019 року позивачем особисто було надано до приймальні райдержадміністрації оригінали листків непрацездатності серії АДК№ 989412 та серії АГТ № 790455 та згідно листка непрацездатності серії АГТ №790455 позивач повинен був стати до роботи 02.07.2019 року, тобто, це був перший робочий день позивача. Після надання оригіналів листків непрацездатності, позивачем було залишено приміщенні Волноваської РДА.

Однак, відповідач не надав суду жодних доказів, що позивача належним чином повідомлено про прийняття розпорядження №14-рк від 02.07.2020 року, яким скасовано розпорядження голови райдержадміністрації від 14.06.2019 року №11-рк «Про звільнення ОСОБА_1 » та, відповідно, виникнення у останнього обов`язку прибути на робоче місце та приступити до виконання своїх обов`язків 02.07.2019 року.

Також, суд звертає увагу на те, що лише 05.07.2019 року на адресу позивача було направлено копію спірного розпорядження, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с.99,154), а відповідь на заяву позивача від 02.07.2019 року про виплату заробітної плати, оплати лікарняних та надання щорічної відпустки була надана лише 03.09.2019 року (а.с.162-163).

Крім того, в порушення вимог ст.149 КЗпП України відповідач не відібрав пояснення у позивача з приводу відсутності на роботі 02.07.2019 року.

Суд звертає увагу на те, що порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція).

Відповідно до положень пункту 2.10. Інструкції у разі визнання недійсним запису про звільнення і переведення особи на іншу постійну роботу у разі незаконного її звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення такої особи на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення у трудову книжку вноситься такий запис: «Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

Таким чином, питання щодо поновлення працівника на посаді повинно вирішуватися шляхом видання розпорядження (наказу) про поновлення працівника на посаді з дати його звільнення та внесення відповідних змін до трудової книжки поновлюваного працівника.

Як слідує з матеріалів справи, зазначений вище порядок поновлення працівника на роботі відповідачем не дотриманий, оскільки до трудової книжки позивача не внесено відповідних записів про поновлення його на посаді.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті розпорядження про звільнення позивача №15-рк від 02.07.2019 року не з`ясовано обставин щодо належного повідомлення позивача про поновлення його на посаді, а також його відсутності на робочому місці 02.07.2019 року, не відібрано пояснень про причину відсутності на роботі 02.07.2019 року, тобто тих обставин, що мають вирішальне значення для прийняття рішень про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, тому суд приходить до висновку про протиправність та скасування розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації Донецької області №15-рк від 02.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, днем звільнення вважається останній день роботи.

З вище зазначеного слідує, що день звільнення працівника вважається його останнім робочим днем.

Таким чином, оскільки розпорядженням Голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.07.2019 року №15-рк позивача звільнено з посади першого заступника голови Волноваської райдержадміністрації з 02.07.2019 року, суд зазначає, що цей день є останнім робочим днем, тому суд вважає за необхідне поновити позивача на посаді першого заступника голови Волноваської райдержадміністрації слід з наступного дня після звільнення, тобто з 03.07.2019 року.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та періоду його стягнення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При обчисленні розміру грошового зобов`язання, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується приписами постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до довідки Волноваської районної державної адміністрації від 22.04.2020 року № 05-38-23 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 8999,97 грн.: 21 = 428,57 грн. (а.с.210).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2019 року по справі №200/9138/19-а стягнуто з Волноваської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.06.2019 року по час винесення рішення суду, тобто по 06.12.2019 року в сумі 51856,97 грн. (а.с.15-22), тому стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та періоду його стягнення слід обраховувати з 07.12.2019 року по день ухвалення рішення суду - 19.05.2020 року.

При визначенні періоду стягнення середнього заробітку судом враховані письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.05.2020 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.12.2019 року по день винесення рішення суду (19.05.2020 року), тобто за 112 робочих днів, що становить 47999,84 грн. (112 робочих днів х 428,57 грн.)

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, Волноваська районна державна адміністрація, як податковий агент, відповідно до норм Податкового Кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язана виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.12.2019 року по 19.05.2020 року у розмірі 47999,84 грн., утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по час розрахунку, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки з огляду на викладені вище висновки суду щодо незаконності звільнення та необхідності поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації, останній по суті не вважається звільненим.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Волноваської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вул.Героїв 51 ОМБр,1) про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №15рк від 02.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та зобов`язання нарахувати та сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації №15рк від 02.07.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Волноваської районної державної адміністрації з 03.07.2019 року.

Стягнути з Волноваської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вул.Героїв 51 ОМБр,1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.12.2019 року по 19.05.2020 року в розмірі 47999 (сорок сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 84 коп.

Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена без утримання податків і обов`язкових платежів.

В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

У судовому засіданні 19 травня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 27 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая