Справа № 360/1703/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1703/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними та скасування постанови у виконавчому провадженні № 61304658,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - позивач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач, ВПВР УЗПВР у Луганській області), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу ВП № 61304658 від 08 квітня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №360/431/19 в листопаді 2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області Стебловій О.О. профінансовано виплату пенсії за листопад 2015 року в розмірі 1 573,49 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.08.2018 у розмірі 54 571,00 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду встановлюється правлінням Пенсійного фонду. Виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не має. Таким чином, сума пенсійних виплат позивачем, як зазначалося раніше, нарахована, проте не сплачена через відсутність відповідного фінансування.

Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.08.2018 в розмірі 54 571,00 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Згідно вказаної роздруківки управлінням направлялась інформація по заборгованості перед ОСОБА_1 у листопаді 2019 року, в подальшому щомісяця, а востаннє у квітні 2020 року.

Станом на 14.04.2020 пенсія за період з 01.12.2015 по 31.08.2018 в розмірі 54 571,00 грн не профінансована. Отже, виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав. Вказаний висновок містить постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2018 у справі №818/159/18, якою рішення суду першої інстанції про накладення штрафу було скасовано та прийнято постанову про відмову в задоволенні заяви позивача.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що управлінням вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у справі № 360/431/19.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки такий боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення. Вказаний висновок містять постанови Верховного Суду України від 24.03.2015 у справі № 21-66а15, від 26.05.2015 у справі № 21-199а15, від 13.10.2015 у справі № 21-2635а15, від 29.09.2015 у справі № 21-4535а15, від 23.03.2016 у справі № 21-4541а15, від 23.03.2016 у справі № 21-3961а15, від 30.03.2016 у справі № 21-5774а15, від 23.06.2016 у справі № 21-4542а15, від 22.11.2016 у справі № 21-1907а16, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а.

Проте постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08 квітня 2020 року ВП № 61304658 накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн на управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку Луганської області за не виконання рішення суду у справі № 360/431/19.

Позивач вважає дану постанову протиправною.

Ухвалою суду від 24.04.2020 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (арк.спр. 11-12).

06.05.2020 за вх. № 17877/2020 позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви (арк.спр. 15).

Ухвалою суду від 06.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (арк.спр. 18-19).

Ухвалою суду від 08.05.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 360/1074/20 (арк.спр. 49-50).

Ухвалою суду від 09.06.2020 поновлено провадження у справі (арк.спр. 64).

Ухвалою суду від 09.06.2020 відмовлено у зупиненні провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (арк. спр. 63).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав відзив на адміністративний позов від 08.05.2020 вх. № 18151/2020 (арк.спр. 27-31), у якому просив розглянути справу без його участі та заперечував проти позовних вимог з таких підстав.

17.02.2020 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 № 360/431/19 про зобов`язання Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 листопада 2015 року по 31 серпня 2018 року.

17.02.2020 державним виконавцем, керуючись вимогам ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На адресу відділу надійшла відповідь від боржника з якої встановлено, що у листопаді 2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області Стебловій О.О. профінансовано виплату пенсії за листопад 2015 року у розмірі 1 573, 49 грн. в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.08.2018 у розмірі 54 571, 00 грн, нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах.

05.03.2020 державним виконавцем відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 5 100 грн. Копію постанови направлено боржнику для виконання.

08.04.2020 державним виконавцем відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 10 200 грн.

Таким чином, відсутність фінансування скаржника не доведена документально, не надано доказів вчинення будь - яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу на боржника.

Невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Відповідач вважає, що жодних законних підстав для задоволення позовної заяви не існує.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача з посиланням на норми Закону України "Про виконавче провадження" просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо не виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01 листопада 2015 року по 31 серпня 2018 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код: 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість з пенсії за період з 01 листопада 2015 року по 31 серпня 2018 року (арк. спр. 22-26).

За даними Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» рішення від 05.03.2019 набрало законної сили 11.06.2019.

17.02.2020 стягувачем отримано виконавчий лист № 360/431/19 про зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 листопада 2015 року по 31 серпня 2018 року (арк. спр. 34-35).

17.02.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61304658 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 17.02.2020 у справі № 360/431/19 (арк. спр. 37).

Листом від 27.02.2020 № 4134/03-22 позивач повідомив відповідача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі № 360/431/19 виконано в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.08.2018 у розмірі 54571,00 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах (арк. спр. 38).

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції винесено постанову про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду у сумі 5100 грн (арк. спр. 41).

Не погодившись із даною постановою, позивач оскаржив її до Луганського окружного адміністративного суду, та рішенням від 09.04.2020 у справі № 360/1074/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020, у задоволенні позовних вимог УПФУ в м. Сєвєродонецьку відмовлено (арк. спр. 44-47, 57-60).

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції від 08.04.2020 ВП № 61304658 накладено на УПФУ в м. Сєвєродонецьку штраф за невиконання рішення суду у сумі 10200 грн (арк. спр. 43).

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що відсутня можливість виплатити ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі через відсутність фінансування, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Так, згідно з мотивувальною частиною рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05.03.2019, суд під час розгляду та вирішення адміністративної справи № 360/431/19 дійшов висновку, що посилання відповідача на постанову Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 (далі - постанова № 27-1), в якій зазначено, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат отримувачів пенсій, які обліковуються в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проводиться головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, є незмістовним, оскільки Постанова № 27-1 має міжвідомчий характер, не пройшла обов`язкову державну реєстрацію та офіційне опублікування. Крім того, судом було зазначено, що дана постанова не містить у собі прямого посилання на те, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат отримувачів пенсій, які обліковуються в УПФУ в м. Сєвєродонецьку, проводиться головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, як це зазначив відповідач у своєму відзиві, а лише містить у собі вимогу до начальників головних управлінь перелічених областей забезпечити у порядку, встановленого законом, укладання договорів з ПАТ "Укрпошта" та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів.

Посилання позивача у даній справі на норми постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо - переміщеним особам», якою визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ, суд вважає неприпустимими, оскільки Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо - переміщеним особам», жодним чином не поширюється та не врегульовує правовідносини щодо виплати соціальних виплат за судовим рішенням.

Листом від 27.02.2020 № 4134/03-22 управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області повідомило відповідача про часткове виконання рішення суду, а саме в межах виплати пенсії за один місяць. Одночасно позивачем було повідомлено, що заборгованість за період з 01.12.2015 по 31.08.2018 нарахована та включена до загальної потреби в коштах, проте не виплачена.

Тобто, станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу, судове рішення в добровільному порядку боржником належним чином не виконано.

Суд зазначає, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до п.3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Боржником є орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення (п. 2 Порядку № 649)

Пунктом 4 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Таким чином, з огляду на зазначені пункти Порядку № 649, саме управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку подає до Пенсійного фонду України документи, відповідно до п. 5 Порядку № 649, на підстави яких приймається рішення про виділення коштів для виплати.

Разом з тим, ані під час повідомлення відповідача про хід виконання судового рішення, ані під час розгляду справи судом, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність поважності причин не виконання судового рішення у повному обсязі.

Суд зазначає, що не виконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п.1 ст.1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).

З огляду на встановлені обставини справи та не підтвердження поважності причин не виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми заборгованості по виплаті пенсії у визначений державним виконавцем строк, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог УПФУ в м. Сєвєродонецьку та наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд також не приймає посилання позивача на практику Верховного Суду, відповідно до якої фактична відсутність коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, з огляду на останню практику Верховного Суду від 14.05.2020 у справах № 522/3268/17, № 522/14380/17.

На зазначені постанови звернув увагу також Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 20.05.2020 у справі № 360/1074/20, якою залишено без змін судове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 про відмову у задоволенні позовних вимог УПФУ в м. Сєвєродонецьку про накладення первісного штрафу у розмірі 5100 грн у ВП № 61304658.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн згідно з платіжним дорученням від 04.05.2020 № 178 (арк. спр. 16).

В межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень є відповідач, правомірність рішення якого оскаржено позивачем - учасником виконавчого провадження.

Оскільки у задоволенні позивних вимог відмовлено, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу у сумі 10 200 грн у виконавчому провадженні № 61304658 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя А.Г. Секірська