Справа № 420/3115/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3115/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про залишення адміністративного позову без розгляду за позовом ОСОБА_1 (65560, Одеська область. Любашівський район, с. Троїцьке) до Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, вул. Новопечерський провулок, 3, корпус, 2) про визнання дій протиправними та скасування наказу №76 від 17.03.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції про визнання дій протиправними та скасування наказу №76 від 17.03.2020 року.

Ухвалою суду від 06.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та зупинено провадження у справі до 04.06.2020 року до 14.00 години, в зв`язку з запровадженням на території України карантину.

04.06.2020 року від представника позивача надійшла заява про залишення адміністративного позову без розгляду, стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

04.06.2020 року, сторони у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, заява представника позивача про залишення адміністративного позову без розгляду розглядалась за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та лист відповідача, вважає, що справа підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Статтею 238 КАС України передбачено підстави для закриття провадження.

Зокрема, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що станом на теперішній час Державною екологічною інспекцією України 28 травня 2020 року прийнято накази за №171 Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 що порушене наказом Держекоінспекції від 17.03.2020 року за №76 та за №172 Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , що порушене наказом Держекоінспекції від 21.04.2020 року №111.

Таким чином, на сьогоднішній день відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем у справі, а тому, у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Також, частиною 2 ст. 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 6 ст. 143 КАС України, у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Як вбачається із позовних вимог, Позивач просить суд:

- Визнати дії Державної екологічної інспекції України щодо прийняття рішення у вигляді наказу «Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 » № 76 від 17.03.2020 року протиправними;

- Скасувати наказ Державної екологічної інспекції України «Про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 » № 76 від 17.03.2020 року.

Суд зазначає, що Позивачем заявлені дві вимоги немайнового характеру, проте, друга вимога витікає від першої, а тому, фактично, Позивачем заявлена одна вимога немайнового характеру, за яку потрібно було сплатити 840,80 грн.

Проте, Позивачем до позову було надано квитанцію №67 від 09.04.2020 року у сумі 2522,40 грн. Тобто, Позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір», за подання даної позовної заяви.

Також, Позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, відповідно до квитанції №66 у сумі 630,70 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України () сплаченого судового збору у розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одну) гривню 50 копійок (840,80+630,70).

Щодо повернення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат на професійну (правничу) допомогу, суд зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Як вбачається із клопотання представника позивача, то згідно з п. 1.1. Додаткової угоди №1 від 23 квітня 2020 року до договору №12 від 19 березня 202 року (надалі - Додаткова угода), На виконання п. 4.2. Договору №12 від 19 березня 2020 року, враховуючи обсяг і час роботи, ступінь складності адміністративної справи, адвокат визначає суму гонорару у розмірі 14300,00 грн .

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14300,00 грн. представником позивача надано до суду договір про надання правничої допомоги №12 від 19.03.2020 року, додаткову угоду № 1 від 23.04.2020 року до Договору №12 від 19.03.2020 року, Акт виконаних робіт № 01 від 23.04.2020 року, рахунок на оплату №21/03 від 20.03.2020 року на суму 14300,00 грн.

Суд частково погоджується із сумою понесених витрат представника Позивача на професійну правничу допомогу, та вважає за можливе задовольнити частково, у сумі 9000,00 грн. на підставі пунктів 1-4 Акту виконаних робіт № 01 від 23.04.2020 року.

Щодо пунктів п. 5-7 Акту виконаних робіт № 01 від 23.04.2020 року, вони не підлягають задоволенню судом, оскільки: направлення до ДЕІ України клопотання щодо відкладення розгляду дисциплінарного провадження, не стосується розгляду справи; підготовка та направлення до Одеського окружного адміністративного суду уточнень позовної заяви є обов`язком представника за договором на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху; участь у судових засіданнях щодо розгляду даної справи, то суд зазначає, по даній справі не було жодного судового засідання.

Таким чином, суд зазначає, що наданими позивачем документами, фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги частково підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що вимога представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у розмірі 9000,00 грн.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України, судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 10471,50 грн. (судовий збір 1471,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 9000,00 грн.) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України ().

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132,134, 143, 205,238, 241-243 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити частково.

Закрити провадження у справі №420/3115/20 за позовом ОСОБА_1 (65560, Одеська область. Любашівський район, с. Троїцьке) до Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, вул. Новопечерський провулок, 3, корпус, 2) про визнання дій протиправними та скасування наказу №76 від 17.03.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України () судовий збір у розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одну) гривню 50 копійок та витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.