Справа № 161/20006/19
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Жаловаги І. П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області Гурського Олега Валерійовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

29.11.2019 позивач звернувся в суд з адміністративним позовом первинно до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області Гурського О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовує тим, що 20.11.2019 відповідачем складена постанова серії ДПО18 №324486, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

У зв`язку із тим, що на переконання позивача, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №324486 від 20.11.2019, як таку що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, визнати дії відповідача неправомірними та за протиправне накладення на позивача адміністративного стягнення притягнути Гурського О.В. до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою від 10.12.2019 позов прийнято до розгляду, в справі відкрито провадження, встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.

У встановлений в ухвалі строк, від відповідача не надійшло відзиву на позовну заяву.

У зв`язку із неявкою позивача в судові засідання 22.01.2020 та 03.03.2020, ухвалою від 03.03.2020 визнано явку позивача ОСОБА_1 обов`язковою, а судове засідання у справі відкладено на 23.04.2020.

Ухвалою суду від 23.04.2020 до участі у справі співвідповідача залучено - Головне управління національної поліції у Волинській області. Окрім того судове засідання відкладено на 04.06.2020, про що усіх сторін повідомлено судом належним чином.

У встановлений законом строк, від співвідповідача - ГУНП у Волинській області, до суду відзиву на позовну заяву не надходило.

В судове засідання 04.06.2020, відповідачі - Гурський О.В. та представник ГУНП у Волинській області - не з`явилися.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги в частині скасування постанови підтримав, просив задовольнити, мотивуючи тим, що інспектор поліції не надав йому для огляду будь-яких доказів несправності зовнішніх світлових приладів транспортного засобу, яким керував позивач. Окрім того, звернув увагу на те, що в самій постанові відсутні посилання на засоби фіксації правопорушення чи будь-які інші докази наявності складу правопорушення у діях позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 20.11.2019 поліцейським СДПП Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Гурським О.В. винесено постанову серії ДПО18 №324486 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній 20.11.2019 л 20 год. 40 хв. в с. Струмівка по вул. Рівненська 110/1, Луцького району, керував транспортним засобом марки Чері «Естер», н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1. ДПР України.

Вказаною постановою вирішено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

З обґрунтувань позовної заяви вбачається, що відповідачем не здійснено будь-якої підготовки до розгляду справи, так само як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, не вирішено клопотання, не досліджені докази, окрім того сама постанова не містить посилань на докази (показання свідків, показання технічних приладів, на офіційні документи тощо) на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення водієм адміністративного правопорушення, що позивач вважає грубим порушенням вимог ст. 251, ст. 278 та 279 КУпАП.

Зокрема, позивач пояснює, що дійсно рухався 20.11.2019 близько 20 год. 10 хв. по вул.. Рівненській в с. Струмівка Луцького району, керуючи транспортним засобом марки Чері «Естер», н.з. НОМЕР_1 , за його словами, дотримуючись правил дорожнього руху у увімкненими фарами ближнього світла, світлові прилади на автомобілі були справними, оскільки рухаючись автомобілем водій бачив проміння фар у відблисках дорожнього покриття, після чого останнього наздогнало патрульне авто та за допомогою подання звукових сигналів зупинило його, після чого водієві повідомили, що він ніби-то керував автомобілем з не увімкненим ближнім світлом фар, чим порушив п. 19.1. ПДР України та було складено постанову за ч. 2 ст.122 КУпАП. На прохання водія надати докази скоєння ним цього правопорушення, йому повідомили що все є на відео, але з самим відеозаписом йому ознайомитися не дали.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що від обох відповідачів у встановлений законом строк до суду не надходило відзивів на позовну заяву, суд, при вирішенні справи, виходить із пояснень, доказів та інших матеріалів, наданих позивачем в обґрунтування поданої ним позовної заяви.

Так, постанова відносно ОСОБА_1 винесена за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній керував транспортним засобом в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла.

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів тощо, та серед іншого, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно вимог п.19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої, зокрема на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

З постанови про накладення адміністративного стягнення встановлено, що в п.8. вказаної постанови відсутні будь-які посилання на докази, на основі яких ґрунтується висновок поліцейського щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення від інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлення останнім доводів.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте посправі рішення, а постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, крім даних визначених вище, повинна містити відомості, серед іншого про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис тощо.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема враховуючи той факт, що сама по собі постанова не може бути єдиним доказом вчинення правопорушення у справі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №324486 від 20.11.2019 підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Оскільки, в судовому засіданні не встановлено неправомірності дій відповідача поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області Гурського О.В., позов в частині скасування постанови задовольняється з підстав відсутності належних доказів правопорушення, а тому, інші вимоги позову до задоволення не підлягають

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області Гурського Олега Валерійовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області Гурського Олега Валерійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №324486 від 20.11.2019 за ч. 2 ст.122 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.06.2020.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій