Справа № 200/2200/20-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року справа №200/2200/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Геращенка І.В., Компанієць І.Д.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Гуревича Р.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 200/2200/20-а (головуючий суддя І інстанції Дмитрієв В.С., складене у повному обсязі 24 березня 2020 року у м.Слов`янськ Донецької області) за позовом адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанову про відкриття виконавчого провадження, -

УСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року адвокат Гуревич Р.Г. (далі - представник позивача), що діє в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18 листопада 2019 ВП № 60640400, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л.

В обґрунтування позову зазначено, що у 2011 році позивачем був укладений кредитний договір з ПАТ КБ «Приват Банк» у відділенні в м.Артемівську (нині - Бахмут), при цьому жодних зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» позивач не має. Позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем поза межами його повноважень, оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, чим порушено частину 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представником позивача подана апеляційна скарга, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не враховано той факт, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отже за вказаних обставин, відсутні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи заборгованості, місце проживання якої є місто Бахмут Донецької області.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Копейчиком В.В. був складений виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 4934), яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором №R131.003-TEK.0039192 від 28 листопада 2013 року, укладеним із Публічним Акціонерним Товариством Банк «ТРАСТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Строк платежу за зазначеним кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18 травня 2018 року по 19 вересня 2019 року. Сума заборгованості складає 45959,62 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 42629,87 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3329,75 грн. Також, за вчинення виконавчого напису стягнуто із Стягувача 500 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

На підставі зазначеного виконавчого напису та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 18 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60640400 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 46459,62 грн., яка надіслана боржнику засобами поштового зв`язку 19 листопада 2019 року.

Відповідачем, в межах зазначеного виконавчого провадження, 18 листопада 2019 року був вчинений запит до Пенсійного фонду України про останнє місце роботи позивача, про осіб-боржників, які отримують пенсії та до Державної фіскальної служби України щодо номерів рахунків, відкритих позивачем у банках.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 20 листопада 2019 року останнє місце роботи позивача є Приватне акціонерне товариство «Бахмутський аграрний союз».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 27 січня 2020 року звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку направлено до Приватного акціонерного товариства «Бахмутський аграрний союз», з якої позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцем знаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, а так само за місцезнаходженням рахунку боржника у відповідній фінансовій установі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (надалі Закон №1404, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 4 Закону №1404 встановлені вимоги до виконавчого документу та підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

Так, за приписами п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Враховуючи положення ст. ст. 3, 5 Закону №1404, приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Стаття 24 Закону №1404 встановлює місце виконання рішення, зокрема частиною 2 цієї статті передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

За приписами ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення, в якій стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що Закон №1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, виконавче провадження було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва на підставі виконавчого напису та заяви стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанси», за місцем знаходження майна боржника. При цьому, майном боржника приватний виконавець вважає грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанси». З цією позицією погодився суд першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Частиною 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та з відповідачем про те, що безготівкові кошти є об`єктом права власності - майном.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що матеріали справи не містять доказів, що на момент відкриття виконавчого провадження на картковому рахунку, відкритому в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» знаходилися грошові кошти, а також жодного документа, який би підтверджував будь-який зв`язок між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», на що суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що виконавче провадження відкрито відповідачем на підставі виконавчого напису та заяви ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

У виконавчому напису від 25 жовтня 2019 року зазначено, що позивач є боржником за кредитним договором R131.003-ТЕК.0039192 від 28.11.2013, укладеним з ПАТ «Траст», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41.

Слід зазначити, що виконавчий запис позивачем не оскаржувався.

Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» підтверджується, що ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 .

При цьому, пунктом 21 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець саме під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банківських та фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операцій за рахунками боржника.

Отже, доводи апелянта, що виконавцем не досліджувалося питання щодо наявності коштів на рахунку боржника та відсутності зв`язку між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» є неприйнятними.

Посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2019 по справі № 826/7969/16 не приймається судом до уваги, оскільки обставини у даній справі не є тотожними обставинам, викладеним в постанові № 826/7969/16.

У постанові Верховного Суду було встановлено, що у виконавчому провадженні вказано лише адресу місця проживання боржника та не містить інших відомостей щодо можливого місця виконання даного виконавчого напису, в той час як у даній справі зазначено місце знаходження карткового рахунку боржника.

Висновки, викладені в постановах апеляційних судів, не є обов`язковими для врахування при розгляді справи, відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, тому посилання апелянта на практику апеляційних судів не приймаються судом до уваги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 200/2200/20-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 09 червня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення короновірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць