Справа № 362/715/20
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/715/20
Провадження № 2-а/362/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"09" червня 2020 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Макусі О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Дніпропетровській області Рутковського Олександра Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що прийнята відповідачем постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є неправомірною, оскільки вона винесена безпідставно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач помилково притягнув його до відповідальності оскільки не з`ясував усіх обставин справи та не врахував, що він керував транспортним засобом, який не відноситься до великогабаритних/великовагових ТЗ.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик, про причини свого неприбуття суд не повідомив.

За клопотанням Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, її було залучено до участі у справ в якості третьої особи; у наданих суду письмових поясненнях, третя особа просила розглянути справу у відсутності її представника (а.с. 37 - 38, 40 - 42).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2033372 від 28.01.2020 року, поліцейського УПП у Дніпропетровській області Рутковського О.В., 28 січня 2020 року о 02 годині 54 хвилини ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 на 159-му кілометрі автодороги М-29 у Новомосковському районі Дніпропетровської області, при перевезенні негабаритного вантажу, порушив умови перевезення зазначені в погоджені маршрутного листа на перевезення, а саме: рухався в умовах недостатньої видимості в туман, що заборонено умовами спеціального погодження, чим порушив вимоги пункту 22. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 5).

Нормами пункту 22. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено правила перевезення вантажу.

Норма частини першої статті 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, з наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, що додані до позову не вбачається, що ним було дотримано правила перевезення вантажу, що передбачені пунктом 22. Правил дорожнього руху.

При цьому, в порушення вимог частини четвертої статті 161 КАС України, позивач не виконав свій обов`язок і не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; так позивач не надав суду докази того, що «дотримався правил перевезення вантажу».

У зв`язку з цим, суд не погоджується із викладеними у позові доводами про те, що позивач не порушував наведених вимог ПДР України та відхиляє їх.

Також, за фактичними обставинами справи, суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд не вважає зазначені у позові доводи такими, що є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Одночасно, суд обов`язково враховує наступне.

Норма частини першої статті 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука від 10.02.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху також і з наступних підстав.

В порушення пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ним не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини (натомість лише наведено перелік нормативно-правових актів та зміст конкретних норм права із підсумком, що дії інспектора їм не відповідають).

При цьому, відповідно до вимог пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, позивач не зазначив докази, що підтверджують вказані ним обставини щодо виду транспортного засобу, яким він керував (легковий).

Одночасно, відповідно до вимог частини четвертої статті 161 КАС України, позивач не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; у тому числі позивач не надав доказів того, що «він керував легковим транспортним засобом».

Не зважаючи на фактичне не усунення позивачем недоліків позову в цій частині, з урахуванням загальної тенденції «забезпечення особі права доступу до правосуддя», суддею було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті.

Викладаючи у новій редакції позову від 20.02.2020 року обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ним не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини (натомість лише наведено перелік нормативно-правових актів та зміст конкретних норм права із підсумком, що дії інспектора їм не відповідають).

Натомість, на підтвердження своїх вимог, позивачем додано копію оскаржуваної постанови, копію позову і копій його ідентифікаційного номеру (згідно із додатків до позову).

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», розглядаючи відповідно до ст. 293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Норма частини другої статті 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши та проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови інспектора, суд приходить до висновку, що вона відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Наведені у заяві доводи позивача не спростовують даних оскаржуваної ним постанови.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови не суперечить вимогам статті 283 КУпАП, а вид і розмір накладеного на правопорушника стягнення повністю відповідає санкції, передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, у суду відсутні дані про те, що відповідач заперечує проти адміністративного позову, а тому у нього і відсутній обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що відповідач діяв у межах чинного законодавства та правомірно на достатніх підставах виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, у зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1 ч. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 7 - 12, 69 - 72, 76, 79, 86, 128, 158 - 163 КАС України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Дніпропетровській області Рутковського Олександра Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 09 червня 2020 року.