Справа № 160/8130/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8130/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скару Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р. (суддя Кальник В.В.) в адміністративній справі № 160/8130/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, яка полягає у відмові в підготовці та направленні документів, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 (в редакції Закону 1081-XIV від 09.10.1999, тобто на момент прийняття позивача на службу) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області підготувати та направити документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 (в редакції Закону 1081-XIV від 09.10.1999, тобто на момент прийняття позивача на службу).

В обґрунтування позову позивач вважає вказував на те, що після звернення до відповідача із заявою про підготовку та направлення документів Головному управлінню Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років, відповідач протиправно відмовив у задоволенні заяви, пославшись на відсутність календарних років вислуги років. Позивач вважає, що обчислення його вислуги років має здійснюватися з урахуванням підпункту «в» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, відповідно до якого до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ час проходження у підрозділах карного розшуку та у підрозділах боротьби з економічною злочинністю. На думку позивача, його вислуга років на день звільнення у пільговому обчисленні складає 24 роки 06 місяців 03 дні, що є достатнім для призначення пенсії за вислугою років.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм процесуального права, скаржник просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин норми матеріального права - постанови Кабінету Міністрів України № 1497 та 497, які були скасовані постановою Кабінету Міністрів України № 780 від 20.07.2011. Крім того, пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачалось наявність вислуги років на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше. Зазначена редакція Закону застосовувалась до осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, проте ОСОБА_1 був звільнений в Національної поліції 14.05.2018. Також, до зазначеної статті Закону 08.07.2011 були внесені зміни, відповідно до яких особи, які звільняються зі служби з 1 жовтня 2017 р. по 30 вересня 2018 р. отримали право виходу на пенсію за вислугу років за наявності 23 календарних років та 6 місяців служби. Вислуга років ОСОБА_1 складала на день звільнення 19 років 0 місяців 14 днів у календарному обчисленні, тому права на пенсію за вислугу років він не набув.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обгрунтоване. Позивач вважає, що приймати рішення про призначення пенсії або відмови у призначенні пенсії мають право виключно органи Пенсійного фонду України, тому відповідач зобов`язаний направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Позивач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення 17.04.2020, до суду не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не направив.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено що позивач проходив службу в органах Внутрішніх справ України. Структурним підрозділом МВС України є Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області, на яке покладено обов`язок підготувати та направити документи про призначення пенсії за вислугу років до Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну бездіяльність, допущену відповідачем.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України в Дніпропетровській області з 15.02.2000 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 14.05.2017 - в Національній поліції ГУ НП в Дніпропетровській області. У зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення позивач був звільнений зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 14 травня 2018 р. Позивач 19 липня 2019 р. звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою щодо надання довідки про вислугу років та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років. Листом № 20/13-К-179 від 12.08.2019 позивачу була надана відповідь із розрахунком його вислуги років та роз`ясненням відсутності підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До відповіді було додано копії послужного списку та довідку про періоди проходження служби.

Відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262-ХІІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Одночасно стаття 17 Закону № 2262-ХІІ визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії. Згідно з частиною другої цієї статті до вислуги років до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Колегія суддів зазначає, шо подібні правовідносини неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді (справи № 161/4876/17, № 295/6464/17, № 295/15121/16-а, № 295/6301/17).

За результатами перегляду судових рішень в касаційному порядку Верховний Суд дійшов правового висновку, що в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певної кількості календарних років та місяців, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Колегія суддів звертає увагу, що Кодекс адміністративного судочинства України ( в його чинній редакції) не наділяє суди першої та апеляційної інстанції правом відступу від правових висновків Верховного Суду.

Також колегія суддів вважає неспроможними доводи позивача про відсутність повноважень Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області обчислювати вислугу років та вирішувати питання наявності чи відсутності підстав для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до п. 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). Згідно з п. 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 537/1980/16-а звернула увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Також колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення пункту «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 (в редакції Закону 1081-XIV від 09.10.1999, тобто на момент прийняття позивача на службу), як того вимагає позивач у позовній заяві, оскільки у Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99(справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р. в адміністративній справі № 160/8130/19 - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 червня 2020 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 09 червня 2020 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук