Справа № 240/5895/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2020 року

Київ

справа №240/5895/19

адміністративне провадження №К/9901/24064/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №240/5895/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання протипрваною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою адвоката Довгалюка Романа Олександровича як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року (суд у складі головуючого судді - Капинос О.В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року (суд у складі колегії: головуючого судді - Шидловського В.Б., суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.)

І РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернулося до суду з адміністративним позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області щодо неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" виконавчого збору у розмірі 42 207,91 грн. в рамках виконавчого провадження ВП № 54176059.

- зобов`язати Корольовський ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (10002, м.Житомир, вул.Фещенко-Чопівського, 35, ідентифікаційний код 39577504) сплачений виконавчий збір у розмірі 42 207,91 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при примусовому виконанні постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на рахунок Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ сплатило виконавчий збір на суму 41 383,70 грн. та на суму 824,21 грн. 17.10.2017 закінчено виконавче провадження. Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі № 906/1021/16 постанову Рівненського апеляційного господарського суду скасовано в частині часткового задоволення первісного позову. Ухвалами Господарського суду Житомирської області від 21.12.2017 у справі № 906/1021/16 визнано таким, що не підлягає виконанню, наказ від 29.05.2017, виданий Господарським судом Житомирської області та задоволено заяву ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про поворот виконання судового рішення у справі №906/1021/16. На звернення до відповідача про повернення сплаченого виконавчого збору позивач отримав відмову. Вважає таку відмову протиправною, оскільки сплачений виконавчий збір підлягає поверненню у відповідності до вимог ч.7 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Верховний Суд ухвалою від 02 вересня 2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Довгалюка Романа Олександровича як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі №240/5895/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

6. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надав.

7. Третя особа - Державна казначейська служба України надала пояснення щодо касаційної скарги, в яких вказала, що механізм повернення коштів позивачу регулюється Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787. Зазначила, що органи Державного казначейства виконують функції обслуговуючого банку розпорядників бюджетних коштів та при виконанні своїх повноважень не вчиняли будь-яких протиправних дій безпосередньо щодо позивача.

II ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.02.2017 у справі № 906/1021/16 відмовлено у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" та відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" до Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (а.с.16-23).

9. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі №906/1021/16 частково задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (а.с.24-32).

Скасовано рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2017 у справі №906/1021/16 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог. Прийнято нове рішення в частині задоволення первісного позову про стягнення з ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" 407956,27 грн.

Стягнуто з ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на користь Публічного акціонерного товариства Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" 315 952,43 грн. основного боргу, 66 710,65 грн. пені, 17 373,63 грн. інфляційних нарахувань, 7 684,71 грн. - 3% річних, 6 115,67 грн,- витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Відмовлено у позові про стягнення пені у розмірі 234,85 грн. Залишено без змін рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2017 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" до ПАТ Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта".

10. На примусове виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 906/1021/16 Господарським судом Житомирської області 29.05.2017 видано наказ №906/1021/16.

11. Постановою Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області ВП №54176059 від 21.06.2017 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017 № 906/1021/16. (а.с.34)

12. Постановою Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області ВП №54175932 від 21.06.2017 стягнуто з ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" виконавчий збір у розмірі 824,21 грн. та 41 383,7 грн. (а.с.34,37)

13. При примусовому виконанні Постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 906/1021/16, "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на рахунок Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області сплатило виконавчий збір відповідно до платіжних доручень № 1151 від 12.07.2017 на суму 41 383,70 грн. та № 1153 від 12.07.2017 на суму 824,21 грн. (а.с.48-49).

14. Постановою Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 17.10.2017 ВП № 54176059 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017 у справі № 906/1021/16 (а.с.38).

15. Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі № 906/1021/16 задоволено касаційну скаргу ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ", постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 906/1021/16 скасовано в частині часткового задоволення первісного позову. Рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2017 у справі № 906/1021/16 у зазначеній частині залишено без змін. В решті постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 та рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2017 у справі № 906/1021/16 залишено без змін (а.с.39-47).

16. Ухвалами Господарського суду Житомирської області від 21.12.2017 у справі №906/1021/16 задоволено заяву ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу від 29.05.2017, виданого Господарським судом Житомирської області, та заяву ТОВ "Житомиргаз збут" про поворот виконання судового рішення у справі № 906/1021/16. (а.с.50-57).

17. Видано наказ про поворот виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 906/1021/16 наступного змісту: "Стягнути з ПАТ "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції ПАТ "Укрпошта" на користь ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" основний борг у розмірі 315 952,43 грн., пені у розмірі 66 710,65 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 17 373,63 грн., 3% річних у розмірі 7 684,71 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 6 115,67 грн.

18. ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" при примусовому виконанні постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 906/1021/16, на вчинення виконавчих дій попередньо було сплачено виконавчий збір у розмірі 42 207,91 грн. на рахунок Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області.

19. У зв`язку з тим, що при примусовому виконанні постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 906/1021/16 було сплачено виконавчий збір у розмірі 42 207,91 грн. на рахунок Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області, а в подальшому постанова частково була скасована, позивач звернувся до відповідача із заявами від 12.01.2018 р. № 107007-2-CK-378-0118 та від 04.02.2019 № 107007.2-Сл-933-0219 про повернення виконавчого збору у вищезазначеному розмірі по справі № 906/1021/16 у відповідності до вимог ч.7 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.58).

20. Листом від 01.03.2019 № 8.22-20/4/17127 відповідач повідомив, що не є можливим повернути позивачу попередньо сплачений виконавчий збір, оскільки ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.12.2017 у справі № 906/1021/16 ухвалено стягнути з ПАТ "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції ПАТ "Укрпошта" на користь ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" основний борг у розмірі 315 952,43 грн., пені у розмірі 66 710,65 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 17 373,63 грн., 3% річних у розмірі 7 684,71 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 6 115,67 грн. Проте у даній ухвалі не зазначено про поворот виконання рішення в частині сплаченого боржником виконавчого збору (а.с.62).

ІIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті, прийшли до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

22. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що учасник процесу для повернення стягнутих за рішенням суду сум, в тому числі, сплаченого при його примусовому виконанні виконавчого збору (у разі скасування такого рішення), звертається до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, а не з окремим позовом.

23. Суд апеляційної інстанції вказав на існування практики Верховного Суду, відповідно до якої питання про повернення виконавчого збору не вирішуються шляхом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення. Разом з тим, погодився із висновком суду першої інстанції про відмову у позові, зазначивши, що виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, які призвели до виконання такого рішення. Оскільки державним виконавцем були вчинені відповідні дії по виконанню рішення суду, то після завершення виконавчого провадження зазначений збір поверненню не підлягає.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. У касаційній скарзі касатор вказав, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень досліджували обставини, що склалися уже після первинного звернення позивача до відповідача із заявою про повернення виконавчого бору. При цьому, суди не надали оцінки правомірності такого звернення у зв`язку із прийняттям Вищим господарським судом України постанови від 08.11.2017 у справі № 906/1021/16, якою скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 в частині часткового задоволення первісного позову. Суди також залишили поза увагою норму частини 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, відповідно до якої у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

25. Зазначене вище, на думку касатора, свідчить про неповне з`ясування судами першої та апеляційної інстанцій всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що, в свою чергу, є підставою для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

27. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла таких висновків.

28. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

30. У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

31. Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

32. За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

33. Згідно з частинами першою та другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

34. Тобто, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

35. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

36. Така правова позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду у категорії справ, пов`язаних з оскарженням постанов про стягнення виконавчого збору.

37. У касаційній скарзі позивач вказує на частину 7 статті 27 Закону № 1404-VІІІ як на підставу для повернення йому сплаченого виконавчого збору.

38. З цього приводу колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

39. У відповідності до вимог частини 7 статті 27 Закону № 1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

40. При цьому, частина 1 статті 39 цього Закону передбачає виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

41. Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що норма частини 7 статті 27 Закону № 1404-VІІІ підлягає застосуванню у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 цього Закону.

42. Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області ВП №54176059 від 21.06.2017 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017 №906/1021/16 про стягнення з ТОВ "Житомиргаз збут" на користь Публічного акціонерного товариства Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Житомирської дирекції УДППЗ "Укрпошта" 315952,43 грн. основного боргу, 66710,65 грн. пені, 17373,63 грн. інфляційних нарахувань, 7684,71 грн. - 3% річних, 6115,67 грн,- витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Постановою Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області ВП №54175932 від 21.06.2017 стягнуто з ТОВ "Житомиргаз збут" виконавчий збір у розмірі 824,21 грн. та 41383,7 грн., який позивачем був сплачений відповідно до платіжних доручень № 1151 від 12.07.2017 на суму 41 383,70 грн. та №1153 від 12.07.2017 на суму 824,21 грн.

43. Постановою Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 17.10.2017 ВП №54176059 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017 у справі №906/1021/16, у зв`язку з повним виконанням рішення за виконавчим документом на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.38).

44. Таким чином, оскільки виконавче провадження ВП №54176059 з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 29.05.2017 у справі №906/1021/16 закінчене на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VІІІ, вимоги частини 7 статті 27 цього Закону не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

45. Зважаючи на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" виконавчого збору у розмірі 42 207,91 грн. в рамках виконавчого провадження ВП № 54176059.

46. Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів про відмову у задоволенні позову та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

47. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

48. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

49. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

50. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,-

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу адвоката Довгалюка Романа Олександровича як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" - залишити без задоволення.

2. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року по справі №240/5895/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду