Справа № 380/1899/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1899/20
СУДОВЕ РІШЕННЯ
05 червня 2020 року м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Вудсток" про визнання протиправними та скасування рішень Галицької митниці Держмитслужби.
В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 380/1899/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Вудсток" про визнання протиправними та скасування рішень Галицької митниці Держмитслужби.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року ухваленому у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження позов у справі № 380/1899/20 задоволено повністю.

Від представника позивача 28.05.2020 надійшла заява, в якій просить ухвалити у справі № 380/1899/20 додаткове рішення про розподіл судових витрат і стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу долучив до матеріалів справи копії наступних документів: детальний опис судових витрат, понесених позивачем від 27.05.2020, засвідчена копія рахунку №118 від 28.02.2020 на суму 10000,00 грн, засвідчена копія Акту прийому-передачі №118 від 04.03.2020 на суму 10000,00 грн, засвідчена копія меморіального ордеру від 14.04.2020 на суму 10000,00 грн, засвідчена копія рахунку №135 від 30.04.2020 на суму 1250,00 грн, засвідчена копія Акту прийому-передачі №135 від 30.04.2020 на суму 1250,00 грн, засвідчена копія квитанції від 27.05.2020 на суму 1250,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням зазначеного, оскільки справа розглядалася у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заява про ухвалення додаткового судового рішення розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд перевірив матеріали справи і заяви та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, з огляду на наступні обставини.

Судові витрати згідно з ч.1 ст.132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, згідно з ч.3 ст.132 КАС України належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки КАС України не встановлює умов для подання доказів про понесені витрати на правову допомогу у випадку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) без повідомлення учасників справи та без проведення судових дебатів, то підстав для залишення заяви позивача без розгляду законом не передбачено.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у Постанові від 04.02.2020 справа №280/1765/19 http://reyestr.court.gov.ua/Review/87388337 зазначив, що: «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат...". Документи, які слід надати на підтвердження надання правової допомоги: - копію договору про надання юридичних послуг та копію додаткової угоди до договору; - копію рахунку, виставленого позивачу за надані юридичні послуги на суму 5000 грн.; - копію квитанції на підтвердження оплати наданих адвокатських послуг; - копію акта виконаних робіт (наданих послуг).»

Відповідно до практики ЄСПЛ, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 та ч. 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Матеріали позовної заяви надійшли до суду 05.03.2020, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі. На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, суду разом з позовом надано лише копія договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №136 від 31.01.2020, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Кулинич Марта-Марія Андріївна, та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001596 від 30.07.2019 (а.с.63-66).

Згідно з частиною 10 статті 79 КАС України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Через канцелярію суду 28.05.2020 надійшла заява вх.№26715. В заяві окремо зазначено, що неможливість подання усіх доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу була зумовлена тим, що такі позивачем на день ухвалення рішення суду оплачені в повному обсязі не були. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу долучено:

1.Детальний опис судових витрат, понесених позивачем;

2.Засвідчена копія рахунку №118 від 28.02.2020;

3.Засвідчена копія Акту прийому-передачі №118 від 04.03.2020;

4.Засвідчена копія меморіального ордеру від 14.04.2020;

5.Засвідчена копія рахунку №135 від 30.04.2020;

6.Засвідчена копія Акту прийому-передачі №135 від 30.04.2020;

7.Засвідчена копія квитанції від 27.05.2020.

Таким чином, всупереч вимогам частини 2 статті 79 КАС України, з невідомих причин разом з позовною заявою позивачем чи його законним представником не подано копія рахунку №118 від 28.02.2020, враховуючи той факт, що позовну заяву подано до суду 05.03.2020 (а.с.1). Крім того, додаткові документи складені у квітні 2020 року також не подані суду на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Крім того, в позовній заяві та клопотанні не вказано причини, що не залежали від позивача про неможливість подання суду копії рахунку №118 від 28.02.2020 та документів складених у квітні 2020 року.

Відповідно до частини 9 статті 79 КАС України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У матеріалах справи відсутні докази надсилання (надання) Галицькій митниці Держмитслужби заяви про долучення до матеріалів справи доказів та копій доказів (які не є електронними, а є сканкопіями) на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, чим позивачем позбавлено відповідача можливості подати заперечення проти таких витрат на правничу допомогу стосовно їх виду, розміру тощо.

КАС України не покладає на суд обов`язку направляти іншій стороні докази понесення судових витрат, такий обов`язок відповідно до ч.9 ст. 79 КАС України покладено на позивача.

Відповідно до частин дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи наведені обставини, оскільки позивачем не надано доказів надсилання (надання) відповідачеві доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд відповідно до імперативної норми частини 9 статті 79 КАС України не може брати до уваги докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, що надані суду всупереч вимог статті 79 КАС України.

З огляду на викладене та встановлені судом фактичні обставини справи, беручи до уваги положення КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат позивача в сумі 10000,00 грн за надання правової допомоги у даній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 252, 255, КАС України, суд

ухвалив :

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Вудсток" про стягнення з Галицької митниці Держмитслужби витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання через суд першої інстанції до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст додаткового рішення складений 05.06.2020.

Суддя Коморний О.І.