Справа № 360/1971/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1971/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Прийми Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округ міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, акціонерне товариство «Банк Форвард» про визнання протиправними та скасування постанов у виконавчому провадження № 60814671 про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 25.01.2020,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Прийми Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до приватного виконавця виконавчого округ міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі - приватний виконавець, відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 06.12.2019 ВП № 60814671 про відкриття виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 25.02.2020 ВП № 60814671 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приватним виконавцем 06.12.2019 прийнято постанову ВП № 60814671 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості. Вважає, що дану постанову прийнято в порушення положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування позивача, тому ця постанова є протиправною та має бути скасована.

Позивачем також зазначено, що 25.02.2020 відповідачем прийнято постанову ВП № 60814671 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у відділі освіти Старобільської районної державної адміністрації. Вважає дані постанови протиправними, оскільки відповідачем в порушення положень статей 48, 59 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ухвалою від 20.05.2020 позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 22).

Ухвалою від 01.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр. 38-40).

Ухвалою від 09.06.2020 визнати поважними причини пропуску строку звернення адвоката Прийми Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до приватного виконавця округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов у виконавчому провадження № 60814671 про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 22.01.2020 .

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про місце, дату та час повідомлені належним чином (арк. спр. 44-45), представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі (арк. спр. 69).

Відповідач в судове засідання не прибув, про місце, дату та час повідомлений належним чином.04.06.2020 до відділу діловодства та обліку звернень (канцелярію) суду за вхідним реєстраційним номером 22105/2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав правомірності прийняття оскаржуваних постанов відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (арк. спр. 46-48).

Представник третьої особи - АТ «банк Форвард», в судове засідання не прибув про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином (арк. спр. 43).

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку обґрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

В провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни знаходиться виконавче провадження № 60814671 про примусове виконання виконавчого напису № 7315, виданого 09.11.2019 року приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 55653,87 гривень (арк. спр. 55-67).

В заяві стягувача зазначено, що виконавчий документ пред`являється за місцем знаходження майна боржника - рахунку боржника № НОМЕР_1 , що відкритий в акціонерному товаристві «Банк Форвард» за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105 (арк. спр. 49).

06.12.2019 відповідачем прийнято постанову ВП 60814671 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 55653,87 грн (арк. спр. 60).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 25 лютого 2020 року у ВП 60814671 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у відділі освіти Старобільської районної державної адміністрації Луганської області (арк. спр. 66).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII )виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої, другої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Таким чином, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною п`ятою статті 24 Закону № 1404-VIII визначено, що для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту (арк. спр. 7-8). Також вказана адреса реєстрації вказана у оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження (арк. спр. 60).

Виконавчим округом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни визначено: м. Київ.

Суд зазначає, що статтею 24 Закону № 1404-VIII передбачена можливість відкриття виконавчого провадження як за місцем проживання, перебування боржника, так і за місцезнаходженням майна боржника.

У заяві АТ «Банк Форвард» про примусове виконання рішення місцем знаходження майна боржника (грошових коштів) зазначено наявність рахунку, відкритого боржником у АТ «Банк Форвард», який розташований у м. Києві (арк. спр. 49).

Суд, погоджується, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку, але лише за умови наявності коштів на цьому рахунку.

Відповідно до преамбули Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-ІІІ) цей Закон встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Згідно частини першої статті 2 Закону № 2664-ІІІ цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 2664-ІІІ фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Згідно з пунктом 3.1 статті 3 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 статті 6 вказаного Закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в п. 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

При цьому, суд виходить з положень статті 190 Цивільного кодексу України. Так, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Статтею 179 цього ж Кодексу зазначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки рахунок це є засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Суд зазначає, що безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України «Про виконавче провадження», у якому йдеться про кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові № 905/3542/15 від 10 вересня 2018 року (п. 19).

Отже, грошові кошти у безготівковій формі, наявні на рахунку, відкритому у банківській або небанківській фінансовій установі, є майном у розумінні чинного законодавства, при цьому місце розташування фінансової установи, в якій відкрито рахунок, не є місцезнаходженням майна особи, на ім`я якої цей рахунок відкритий, так як рахунки (або електронні гаманці), на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, не є окремими речами чи їх сукупністю - фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Судом встановлено, що стягувачем по виконавчому напису є АТ «Банк Форвард», рахунок боржника відкритий в цьому ж банку, відсутність коштів на рахунку позивача не спростована і банк про їх наявність не зазначає в заяві про примусове виконання рішення.

З огляду на те, що саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, суд приходить висновку, що відповідачем порушені вимоги частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII, оскільки підстави для відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з відповідача у м. Києві - відсутні.

На підставі викладено, суд дійшов висновку про протиправність винесеної відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 ВП № 60814671.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постанові від 10.09.2018 року по справі № 905/3542/15, суд зазначає, що у вказаній справі була надана оцінка подібним правовідносинам накладення арешту, однак при наявності грошових коштів на банківських рахунках, коли як в цій справі відповідачем не доведено та судом не встановлено, що на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця були відомості про наявність у боржника коштів на рахунках у банках, що розташовані у м. Київ.

У заяві про відкриття виконавчого провадження заявником повідомлено приватному виконавцю лише про наявність у боржника рахунків у банках, зареєстрованих у місті Київ, відомості про наявність майна боржника у місті Київ, у тому числі наявність на рахунках у банках грошових коштів заявником не зазначено.

Лист Міністерства юстиції України від 11.06.2018 не має сили нормативного акту, отже, не може регулювати спірні правовідносини, крім того, в ньому надано оцінку правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за умови знаходження грошових коштів на рахунках боржника, що також обумовлює наявність у приватного виконавця інформації про наявність таких коштів на рахунку на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, прийнята відповідачем у подальшому у межах виконавчого провадження постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є також протиправною, відтак позовні вимоги частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 25.02.2020 ВП № 60814671 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 також слід задовольнити.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вимог частини першої статті 139 КАС України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом у розмірі 1681,60 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Прийми Романа Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до приватного виконавця округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15, РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - акціонерне товариство «Банк Форвард» (місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганська, буд. 105, ), про визнання протиправними та скасування постанов у виконавчому провадження № 60814671 про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 25.01.2020, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 06.12.2019 ВП № 60814671 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 09.11.2019 за № 7315, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 25.02.2020 ВП № 60814671 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_2 ) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15, РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Захарова