Справа № 280/1430/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Справа № 280/1430/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького районного сектору управління державної Міграційної служби України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачі) до Запорізького районного сектору управління державної Міграційної служби України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача оформити та видати позивачу у вигляді книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Ухвалою суду від 06.03.2020 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки, відповідно до положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Позивач вважає, що така відмова суперечить вимогам чинного законодавства України та рішенню Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 по справі №806/3265/17. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що 12.02.2020 на адресу відповідача поштовим зв`язком надійшло звернення ОСОБА_1 , в якому заявник просив оформити паспорт у формі книжечки, та надіслати відповідь на його заяву листом, зазначивши, що відповідь необхідна для подальшого вирішення питання в судовому порядку. Відповідач зазначає, що у відповіді на звернення Запорізьким РС УДМС позивача повідомлено про необхідність з`явитися особисто та подати відповідний перелік документів для оформлення паспорта, проте, позивач особисто до відповідача за оформленням паспорту не з`явився. Також, відповідач посилався і на те, що заява позивача не відповідала встановленим вимогам для заяви-анкети, яка подається для оформлення паспорта громадянина України. З урахуванням зазначеного у відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 06.02.2020 позивачем засобами поштового зв`язку направлено на адресу Запорізького РС УДМС в Запорізькій області заяву про оформлення паспорта громадянина України книжечкою.

Листом Запорізького РС УДМС в Запорізькій області від 13.02.2020 №Р-1/6/2328-20/2328/1537-20 позивачу запропоновано особисто звернутися до відповідача із зазначеним у відповіді переліком документів.

Позивач, вважаючи протиправною отриману відмову в отриманні паспорту громадянина України у формі книжечки, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина перша статті 25 Конституції України проголошує, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових визначає Закон України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах, зокрема, єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянин України ОСОБА_1 та громадянка України ОСОБА_2 .

Пунктом 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (далі - Положення №2503-XII), визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно пункту 2 Положення №2503-XII, паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Пунктом 13 Положення №2503-XII передбачено, що для одержання паспорта громадянин подає:

заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України;

свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 35х45 мм;

у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

З матеріалів адміністративної справи встановлено та не спростовано учасниками справи, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача за отриманням паспорта громадянина України засобами поштового зв`язку 06.02.2020, тобто після досягнення 18-ти річного віку.

При цьому, у поданій заяві позивач просив видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки, оскільки за релігійними переконаннями позивач відмовляється від отримання паспорта у формі ID - картки.

Суд зазначає, що наказом МВС України від 13.04.2012 №320, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за №1089/21401, затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Порядок №320).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку №320, паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Згідно пункту 1.3 Порядку №320, для оформлення паспорта особа подає:

заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);

свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);

платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності);

паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;

посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.

Отже, суд зазначає, що чинним законодавством України передбачена певна процедура, яка передує оформленню паспорта громадянина України, зокрема така процедура передбачає подання особою, яка звертається за отриманням паспорту заяви встановленого зразка, а також переліку певних документів (в тому числі і в оригіналі).

Разом з тим, як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача не особисто, з заявою не встановленої форми, оскільки заява не відповідала зразку розміщеному в додатку №1 до наказу МВС України від 13.04.2012 №320, а також не надав повного переліку необхідних документів (зокрема і в оригіналах).

Також, суд звертає увагу і на приписи пункту 8.1 Порядку №320, відповідно до яких, якщо в результаті перевірок за заявою про втрату паспорта не буде встановлено особу, що втратила паспорт, проводиться процедура встановлення особи. Це стосується також тих осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення віку 18 років.

Згідно пункту 8.2 Порядку №320, особі пропонується надати наявні документи з фотокартками.

За відсутності документів, за якими може бути встановлено особу, з метою встановлення особи за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або будь-яких інших осіб (не менше трьох). За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи (додаток 18).

Аналогічні положення містить і Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року №456 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за №620/33591 (далі - Тимчасовий порядок).

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Тимчасового порядку, заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII Тимчасового порядку, процедура встановлення особи проводиться в обов`язковому порядку для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення 18-річного віку.

Згідно пункту 2 розділу VIII Тимчасового порядку, особі пропонується надати наявні документи, у тому числі з фотозображеннями.

За відсутності документів, за якими може бути встановлено особу, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, дані про яких зазначаються заявником в окремому зверненні довільної форми. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою згідно з додатком 14 до цього Тимчасового порядку.

Отже, оскільки позивач звернувся за отриманням паспорту після досягнення ним 18 років, то відповідно повинен був пройти процедуру встановлення особи, яка передбачена Порядком №320 та Тимчасовим порядком.

В свою чергу, позивач навіть не з`явився особисто до територіального підрозділу ДМС для вирішення питання оформлення паспорта громадянина України, а навпаки в поданій заяві просив надіслати йому відповідь на поштову адресу для вирішення спірного питання в судовому порядку.

Разом з тим, суд зазначає, що до завдань адміністративного судочинства входить здійснення правосуддя, при цьому суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органів державної влади, оскільки таке суперечить конституційному принципу розподілу влади.

Суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії лише у тому випадку коли такий суб`єкт владних повноважень діє з порушенням вимог чинного законодавства України або відмовляється від вчинення дій, які він зобов`язаний вчинити в силу закону.

В даному випадку, відповідач не відмовляв позивачу в оформленні паспорта громадянина України, а лише надав відповідь на звернення, в якій роз`яснив порядок оформлення паспорта та запропонував позивачу особисто з`явитись до підрозділу УДМС для вирішення спірного питання.

Суд зазначає, що існує певна процедура оформлення органами ДМС паспорта, яка включає розгляд заяви-анкети, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення.

При цьому за результатами перевірки повноти поданих заявником, законодавчо визначених, документів, відповідності їх оформлення вимогам законодавства під час їх прийняття від заявника, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, може відмовити в їх прийняті у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, про що заявник інформується із зазначенням підстав такої відмови (за бажанням заявника - в письмовому вигляді).

В такому випадку заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.

Подання ж особою документів і інформації, необхідних для оформлення і видачі паспорта, не в повному обсязі, є підставою для прийняття територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС рішення про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке може бути оскаржено у встановленому порядку.

Таким чином, відмова в прийнятті документів (усно або в письмовому вигляді) і відмова в оформленні чи видачі паспорта (шляхом прийняття відповідного рішення) не є тотожними ані за їх підставами та формою, ані за наслідками.

Зі змісту листа Запорізького РС УДМС в Запорізькій області від 13.02.2020 встановлено, що він за своєю суттю не є рішенням про відмову в оформленні та видачі паспорта ОСОБА_1 , тобто не є тим розпорядчим документом, з прийняттям якого виникають певні правові наслідки.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВЕРХОВНОГО СУДУ від 01.11.2019 по справі №333/6481/16-а(2-а/333/21/17), яка враховується судом під час прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не було допущено протиправної поведінки щодо оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії щодо оформлення та видачі паспорта.

Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Запорізького районного сектору управління державної Міграційної служби України в Запорізькій області (69089, м.Запоріжжя, вул.Героїв 37 батальйону, 12Б, ) про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг установленого судом строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя І.В. Новікова