Справа № 320/6732/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6732/19 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі за адміністративним позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Київської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства «Реєстрація плюс», треті особи: Державна установа «Бучанська виправна колонія № 85», Гостомельська селищна рада Київської області, Приватне акціонерне товариство «Домобудівельний комбінат № 1», про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації з позовом до Комунального підприємства «Реєстрація плюс» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстрацію плюс» Товкайло Уляни Василівни № 45549942 від 15.02.2019 з виправлення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:037:0041, що розташована в смт. Гостомель, вул. Мирна, 3.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання по справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Державну установу «Бучанська виправна колонія (№ 85)». Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Гостомельську селищну раду Київської області та Приватне акціонерне товариство «Домобудівельний комбінат № 1».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 провадження в адміністративній справі закрито. Роз'яснено, що дана справа підлягає розгляду місцевим господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду про закриття провадження у справі, Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з наступного:

- згідно доводів сторони позивача, при прийнятті оскаржуваного рішення, державним реєстратором належним чином не перевірено наявність підстав для перереєстрації форми власності земельної ділянки, внаслідок чого, незаконно проведено реєстрацію права комунальної власності на вказану земельну ділянку державної власності за Гостомельською селищною радою Київської області, як наслідок, земля вибула з державної власності;

- за висновками суду першої інстанції, прокурор звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» на земельну ділянку, а також, права Київської обласної державної адміністрації на розпорядження землями державної власності, а тому, предметом цього спору є поновлення цивільних прав у сфері земельних відносин, що вказує на те, що визнання незаконним рішення відповідача, лежить у площині захисту цивільного права або інтересу.

Доводи апеляційної скарги:

- при прийнятті оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державний реєстратор достовірно знав, що земельна ділянка перебуває у постійному користуванні державної установи Бучанська виправна колонія № 85;

- державним реєстратором всупереч чинного законодавства проведено зміну реєстрації права власності з державної на комунальну власність, що, наразі серед іншого, є предметом доказування у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- рішення державного реєстратора, у даному випадку, характеризує породжує саме публічно-правовий спір, а не спір про поновлення цивільних прав;

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції, передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Важливо зазначити, що критеріями розмежування юрисдикції спору, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Нормами ч. 1 ст. 5 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому, публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб'єкта владних повноважень, не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Під час розгляду спору в суді першої інстанції, було досліджено, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор зазначив про те, що на підставі заяви Гостомельської селищної ради Київської області, державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстрацію плюс" Товкайло Уляною Василівною за № 45549942 від 15.02.2019 внесено зміни до запису про форму власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0041, змінивши її з державної на комунальну.

На підставі вказаного рішення, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис та змінено форму власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0041, площею 2,8042 га, яка розташована за адресою Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3, з державної на комунальну.

Прокурор вказав на те, що користувачем цієї ділянки є Державна установа "Бучанська виправна колонія (№ 85)", що підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 27.06.2012 серії ЯЯ № 154647, виданим на підставі рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 21.04.2011 № 146-06-IV, а на земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомості, належні цій установі на праві оперативного управління. Також, позивач зауважив, що державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстрацію плюс" Товкайло Уляна Василівна була обізнана про ці обставини, однак, незважаючи на це прийняла спірне рішення, внаслідок чого, майно державної установи було визначено комунальною власністю.

Також, позивач повідомив, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000463 було встановлено відсутність будь-яких документів, що могли б свідчити про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0041 у комунальну власність. Зокрема, виявлено наявність заяви Гостомельської селищної ради Київської області, яка прийнята реєстратором 15.02.2019 за реєстраційним номером 32707856, однак, органом місцевого самоврядування така заява не подавалася, у прикріпленому файлі заяви крім коду ЄДРПОУ Гостомельської селищної ради будь-які дані відсутні. При цьому, прокурор звертає увагу на те, що зазначена земельна ділянка, відповідно до витягу з ДЗК, відносилася до земель державної власності.

Таким чином, прокурор вважає, що при прийнятті спірного рішення, державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстрацію плюс" Товкайло Уляною Василівною належним чином не перевірено наявність підстав для перереєстрації форми власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0041, внаслідок чого, незаконно проведено реєстрацію права комунальної власності на вказану земельну ділянку державної власності за Гостомельською селищною радою Київської області, як наслідок, земля вибула з державної власності.

При цьому, прокурор зазначив, що відповідно до положень статті 122 Земельного кодексу України, саме обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, у зв'язку з чим спірним рішенням порушено права Київської обласної державної адміністрації.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що виходячи з суті спору, прокурор звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» на земельну ділянку, а також, права Київської обласної державної адміністрації на розпорядження землями державної власності, а тому, предметом цього спору є поновлення саме цивільних прав у сфері земельних відносин. При цьому, спір виник у зв'язку з прийняттям державним реєстратором рішення про зміну форми власності земельної ділянки з державної на комунальну.

Отже, визнання незаконним рішення суб`єкта владних повноважень, у даному випадку, є способом захисту цивільного права або інтересу у сфері земельних правовідносин.

Колегія суддів підтримує висновки окружного суду про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з характеру та суті спірних правовідносин, адже цей спір підлягає розгляду господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

У частині наявності/відсутності повноважень у прокурора на звернення до суду з цим позовом, колегія суддів не надає оцінку, адже дослідженню даного питання, передує визначення належної юрисдикції спору та суду, «встановленого законом», у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 10.06.2020.