Справа № 520/2710/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 червня 2020 р. № 520/2710/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Діанової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Державної податкової служби України (м.Київ, Львівська площа, 8, ) про скасування індивідуальної податкової вимоги

встановив:

Позовні вимоги заявлені до ДПС України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації ДПС України № 672/6/99-00-04-06-03-06/ІПК від 19.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки контролюючого органу, які викладені в індивідуальній податковій консультації, суперечать положенням ПК України, які визначають зміст та регулюють порядок справляння податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позовну заяву, проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та вказав, що у податковій консультації наголошується, що висновки, викладені в оскаржуваній податковій консультації, є обґрунтованими, не суперечать нормам ПК України, правам та інтересам платника податків, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

27.03.2005 позивачем отримано свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 1276.

06.04.2005 він взятий на облік платника податків за № 9269 Харківською ОДПІ ДПА у Харківській області та як платник страхових внесків за реєстраційним № 16618 в УПФУ в Харківському районі Харківської області.

19.09.2007 позивач зареєстрований в якості суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи-підприємця та взятий на відповідний облік платника податків за № 952 Харківською ОДПІ ДПА в Харківській області та як платник ЄСВ за № 19935 УПФУ в Харківському районі Харківської області.

Вказані обставини визнаються сторонами, а отже, судом не доводяться.

Позивач звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області з запитом в порядку ст.52 ПК України стосовно надання податкової консультації з питань:

чи потрібно фізичній особі - підприємцю як самозайнятій особі (адвокату) з ознаками незалежної діяльності, ФОП з ознаками незалежної професійної діяльності, інший стан платника), яка перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області як особі на спрощеній системі оподаткування (ІІІ група, ставка єдиного податку 5% від суми виручки) вести окремий облік отриманих доходів від адвокатської діяльності з метою оподаткування податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військового збору ставка 1.5%, від отримання такого доходу, та (або) доходів від здійснення підприємницької діяльності які оподатковуються за ставкою єдиного податку 5%: від здійснення діяльності як фізична особа - підприємець (код 69.10. - надання послуг у сфері права); від здійснення адвокатської діяльності (код 69.10 - надання послуг у сфері права), коли так. то якою нормою Податкового Кодексу України (іншого законодавчого акту) це передбачено?

чи потрібно самозайнятій особі (адвокату) вести окремий облік отриманих доходів від здійснення адвокатської діяльності з метою оподаткування податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1.5% від отриманого доходу за наслідками річного оподаткування, враховуючи що така особа є ФОП та перебуває на спрощеній системі оподаткування?

чи зобов`язана - самозайнята особа (адвокат) подавати до органів ДПС України (її підрозділів) податкову декларацію про майновий стан і доходи (за формою затвердженою наказом Мінфіна від 02.10.2015р. №859 в редакції наказу №556) зі сплатою відповідно до річного оподаткування сум податку на доходи з фізичних осіб та військового збору у межах доходів від адвокатської діяльності, за поточний рік, враховуючи, що така особа є ФОП та перебуває нас прощеній системі оподаткування?

чи можливе відображення отриманих доходів від здійснення адвокатської діяльності самозайнятої особи (адвоката) в доходах (виручки) ФОП в податковій декларації платника Єдиного податку фізичної особи - підприємця (за формою затвердженою наказом Мінфіна від 19.06.2015р. №578) зі сплатою кожного кварталу єдиного податку (ставка 5%) відповідно до сум отриманого доходу в межах такої діяльності?

чи є - самозайнята особа (адвокат) платником податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, враховуючи що така особа є ФОП та перебуває на спрощеній системі оподаткування?

чи потрібно самозайнятій особі (адвокату) (як фізичній особі підприємцю, як самозайнятій особі з ознаками незалежної діяльності, як ФОП з ознаками незалежної професійної діяльності, інший стан платника), який перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області як ФОП на спрощеній системі оподаткування (III група, ставка єдиного податку 5% від суми виручки) вести окремий облік отриманих доходів від адвокатської діяльності з метою оподаткування Єдиним соціальним внеском (ЄСВ): від здійснення діяльності як фізична особа - підприємець (код 69.10. - надання послуг у сфері права), від здійснення адвокатської діяльності (код 69.10 - надання послуг у сфері права), коли так, то якою нормою Податкового Кодексу України чи Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (іншого законодавчого акту) це передбачено?

чи зобов`язаний самозайнята особа (адвокат) (як фізична особа підприємець, як самозайнята особа з ознаками незалежної діяльності, як ФОП з ознаками незалежної професійної діяльності, інший стан платника), який перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області надавати до органів ДПС (її підрозділів) звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форма №5 (річна) затверджена наказом Мінфіна 15.05.2018р. №511) за наслідками річного декларування, враховуючі що він є ФОП на спрощеній системі оподаткування, є особа яка звільнена від сплати ЄСВ (інвалід) та звільнений від здачі такої звітності?

чи є самозайнята особа (адвокат) (як фізична особа- підприємець, як самозайнята особа з ознаками незалежної діяльності, як ФОП з ознаками незалежної професійної діяльності, інший стан платника), який перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області платником Єдиного соціального внеску за наслідками річного декларування, враховуючі що він є ФОП на спрощеній системі оподаткування, є особа яка звільнена від сплати ЄСВ (інвалід) та звільнений від здачі такої звітності?

Поштою отримана відповідь від ГУ ДПС у Харківській області, в якій зазначено, що запит на отримання індивідуальної податкової консультації направлено для розгляду до ДПС України, вихідний №1205/С/20-40-33-02-10 від 04.02.2020.

22.02.2020 поштою отримана індивідуальна податкова консультація ДПС України, вихідний №672/6/99-00-04-06-03-06/ІПК від 19.02.2020.

В індивідуальній податковій консультації від 19.02.2020 № 672/6/99-00-04-06-03-06/ІПК позивачу роз`яснено порядок нарахування та сплати єдиного внеску фізичною особою, яка провадить незалежну професійну та одночасно підприємницьку діяльності та вказано на обов`язковість надання заяви за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; роз`яснено Порядок взяття на облік у контролюючих органах фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність та Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників; повідомлено, що фізична особа - підприємець, яка одночасно провадить незалежну адвокатську діяльність, веде окремий облік доходів/витрат, отриманих/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснює окремо розрахунки з бюджетом; якщо особа перебуває на обліку у контролюючому органі, як фізична особа яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичною особою - підприємцем, зобов`язана нараховувати, сплачувати та подавати звітність з єдиного внеску окремо за кожним видом діяльності; платник єдиного внеску, визначений п.5 частини першої ст. 4 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов`язаний визначити базу нарахування єдиного внеску та сплатити суму внеску у розмірі не менше мінімального страхового внеску ФОП, яка обрала спрощену систему оподаткування, а також вести окремий облік доходів/витрат, отриманих/понесених від провадження незалежної професійної діяльності і підприємницької діяльності, та здійснювати окремо розрахунки з бюджетом.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

У відповідності до пп. 14.1.1721 п. 14.1 ст. 14 ПК України (далі у ред. на момент виникнення спірних правовідносин) індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Пунктом52.1ст.52 ПК України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до п.53.2 ст.53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

З контексту наведених норм ПК України вбачається, що кожен платник податків має право звернутись до контролюючого органу для отримання консультації з питань практичного використання норм податкового права. В разі виникнення спору платника податку з контролюючим органом такий платник в підтвердження правомірності своїх дій може спиратися на отриману податкову консультацію.

Відповідно до п. 65.1 ст. 65 ПК України, взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Разом з тим, відповідно до п. 65.2 ст. 65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому відповідно до п.п 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відповідно до положеньп.178.1, п.178.2 ст.178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із ст.65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Положеннями п.167.1 ст.167 ПКУкраїни передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Суд зазначає, що з системного аналізу зазначених положень ПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» випливає, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється ст. 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Разом з тим, відповідно до положень ч.4 п. 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податку №1588 від 29.12.2011, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту

Суд зауважує, що у тексті оскаржуваної індивідуальної податкової консультації відповідачем зазначено, що фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, одночасно здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (за видом діяльності відмінної від незалежної професійної діяльності) веде дві книги обліку доходів та витрат: одну Книгу обліку доходів та витрат, затверджену наказом Міністерства доходів і зборів України № 481 від 16.09.2013 року, для відображення доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, другу Книгу - для обліку доходів від підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування (залежно від обраної групи платника єдиного податку), затверджену наказом Міністерства фінансів України № 579 від 19.06.2015 року та здійснює окремі розрахунки з бюджетом.

ДФС України у тексті податкової консультації також зазначено, що за результатами звітного року такий платник податку подає дві податкові декларації: податкову декларацію про майновий стан і доходи - для відображення доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, до 1 травня року, що настає за звітним, та самостійно сплачує суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій податковій декларації до 1 серпня року, що настає за звітним, за формою, затвердженою наказом ДФС України № 859 від 02.10.2015 року; податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця для відображення доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування, за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 578 від 19.06.2015 року, яка подається у строки відповідно до ст. 296 ПК України.

Як встановлено судом, позивачем здійснюється підприємницька діяльність за КВЕД 69.10- надання послуг у сфері права, а також позивач є адвокатом, діяльність якого тотожна за змістом

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відсутні підстави вважати підприємницьку діяльність позивача відмінною від незалежної професійної діяльності, відповідно відсутні підстави для зобов`язання позивача вести подвійний облік доходів та витрат.

Відповідно до п.19 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року, на норми якого посилається відповідач у тексті оскаржуваної індивідуальної консультації, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності та одночасно є фізичними особами - підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.

Проте суд зазначає, що з аналізу змісту даної норми у розрізі положень ПК України випливає, що вона застосовується у разі якщо особа, які провадять незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичною особою-підприємцем здійснює відмінні види діяльності.

При цьому суд також керується встановленим п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 ПК України принципом презумпції правомірності платника податку, відповідно до якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податку.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 2 п. 297.1 ст. 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, співпадають, то він не має обов`язку подання звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з огляду на ті обставини, що фактично у даному випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що протирічить принципам податкового законодавства

Щодо питання обліку та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон України №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) -консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

Відповідно до п.4, п.5 ч.1 ст. 4 Закону України № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Суд зазначає, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України № 2464 не передбачений.

Облік платників єдиного внеску здійснюється відповідно до ст. 5 Закону України № 2464, зокрема відповідно до ч.3 ст.5 Закону України № 2464 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 116 від 24.11.2014 року.

Суд зауважує, що оскільки позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», до нього не можуть застосовуватись положення ч.3 ст.5 Закону України № 2464.

Зазначені висновки суду підтверджуються також положеннями п.2 ч.1 ст.7 Закону України № 2464, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Разом з тим, п.3 ч.1 ст.7 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, перебуваючи на податковому обліку, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3-й групи єдиного податку за видами діяльності КВЕД 69.10.

Крім того за приписами частини четвертої статті 4 Закону України 2464-VI особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем в судовому засіданні не доведено правомірності прийняття оскаржуваної податкової консультації, а, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжним дорученням 20220 від 27.02.2020 (а.с.23), позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2104.00 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Державної фіскальної служби України, за рахунок її бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2102.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 КАС України, суд, -

вирішив

Адміністративний позов задовольнити

Визнання протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДПС України № 672/6/99-00-04-06-03-06/ІПК від 19.02.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві ) грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Строки на апеляційне оскарження обчислюються з у рахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України

У повному обсязі рішення виготовлено 09.06.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.