Справа № 663/3426/19
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/3426/19
Провадження № 2-а/663/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

секретаря судового засідання Радіонової О. Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кобець А. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Фальковської Т. В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування вимог якої зазначив, що 05.11.2019 отримав зі Скадовського РВ ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу в сумі 340 грн. Виконавче провадження відкрито на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення № 273-ДК/0144По/08/01/-19 від 18.07.2019 винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Фальковською Т. В., в якій зазначено, що він самовільно зайняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 0,65 га на території Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, що є порушенням вимог частини 1 статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач просив скасувати зазначену постанову, оскільки вважав її винесену з порушенням, так як складена за відсутності доказів вчинення ним вказаного в ній правопорушення, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності. Також зазначив, що перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства та розгляд справи про адміністративне правопорушення проведені відповідачем з порушенням встановленого порядку.

Ухвалою суду від 21.11.2019 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 20-22).

29.11.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Фальковська Т. В. просила відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог з підстав їх необґрунтованості. Таку свою позицію обґрунтовувала пропуском позивачем строку звернення до суду, а також вказувала на правомірність винесеної нею постанови (а.с. 26-29).

Ухвалою суду від 02.12.2019 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області (а.с. 38-39).

09.12.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, в яких позивач зауважив на ненадання відповідачем доказів, які б спростовували заявлені ним вимоги (а.с. 43).

21.12.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовної заяви, просила відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог (а.с. 49-50).

Ухвалою суду від 19.02.2020 по справі постановлено замінити первісного відповідача Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Фальковську Тетяну Віталіївну на належного відповідача Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області (а.с. 88-89).

19.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області просила відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав необґрунтованості заявлених в ній вимог (а.с. 101-102).

Відповідно до частини 6 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву з підстав у ній викладених.

Представник Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 18.07.2019, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області відділу контролю за використанням та охороною земель у Голопристанському, Скадовському, Каланчацькому районах Фальковською Т. В., за участю спеціаліста із земельних питань Володимирівської сільради ОСОБА_2 відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведена перевірка з питання щодо дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної чи комунальної власності (земель запасу, резервного фонду), які не надані в користування (власність). Перевірку проведено на території Володимирівської сільради Скадовського району Херсонської області (за межами населених пунктів). В результаті перевірки встановлено факт самовільного зайняття з боку гр. ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 0,65 га на території Володимирівської сільради. Земельна ділянка використовується шляхом посіву сільськогосподарської культури соняшник, що є порушенням частини 1 статті 53-1 КУпАП (а.с. 76-77).

Вказані обставини також відображені в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.07.2019 № 273-ДК/0149/П/07/01/19 (а.с. 32).

Як вбачається з копії постанови від 18.07.2019 № 273-ДК/0144По/08/01/-19, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Голопристанському, Скадовському, Каланчацькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області Фальковською Т. В., розглянувши протокол від 18.07.2019 № 273-ДК/0149П/07/01/-19 встановлено факт самовільного зайняття з боку гр. ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 0,65 га на території Володимирівської сільради Скадовського району Херсонської області. Земельна ділянка використовується шляхом посіву сільськогосподарської культури соняшник, що є порушенням частини 1 статті 53-1 КУпАП (а.с. 31).

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Статтею 53-1 КУпАП встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, оскаржувана постанова від 18.07.2019 № 273-ДК/0144По/08/01/-19 не містить зазначення про докази, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

До постановлення ухвали суду від 19.02.2020, якою первісного відповідача замінено на належного відповідача Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області, за клопотанням державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Фальковської Т. В. були допитані свідки.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Крапівницька Л. І. пояснила, що в липні місяці 2019 року на території Володимирівської сільської ради було виявлено земельну ділянку, яка була засіяна соняшником та за використання якої не сплачувалися податки. В подальшому шляхом опитування жителів села, які не захотіли називати своїх імен, було встановлено, що вказану земельну ділянку використовував громадянин ОСОБА_1 , на якого в подальшому було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення, які складалися в його присутності, проте від їх підпису останній відмовився висловлюючи незгоду із вчиненням ним вказаних дій.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка спеціаліст із земельних питань Володимирівської сільради ОСОБА_2 пояснила, що в липні місяці 2019 року на території Володимирівської сільської ради було виявлено засіяну соняшником земельну ділянку. Перевіривши карту було встановлено, що вказана земельна ділянка належала особі, яка померла. Зі слів жителів села, які побажали залишитися невідомими, стало відомо, що дану земельну ділянку використовує громадянин ОСОБА_1 , якого в телефонному режимі було запрошено для надання пояснень. Того ж дня у Скадовському відділі Держгеокадастру відносно ОСОБА_1 були складені протокол та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. В кабінеті вона присутня не була, але будучи за дверима кабінету чула як ОСОБА_1 висловлював незгоду з приводу самовільного зайняття ним земельної ділянки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сільський голова Володимирівської сільради ОСОБА_3 пояснив, що в липні місяці 2019 року на території Володимирівської сільської ради було земельну ділянку, яка обробляється та за використання якої не сплачуються податки. З`ясувалося, що вказана земельна ділянка належала померлій особі. Із пояснень дружини померлого стало відомо, що вказану земельну ділянку використовує ОСОБА_1 .

Отже, пояснення допитаних в судовому засіданні свідків не підтверджують поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у самовільному захопленні земельної ділянки, їх показання в цій частині ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, які в тому числі побажали бути невідомими, клопотань про їх безпосередній допит не заявлялось.

За вказаних обставин судом не приймаються в якості доказу винуватості позивача за частиною 1 статті 53-1 КУпАП, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 18.07.2019 № 273-ДК/469/АП/09/01/-19 та протокол про адміністративне правопорушення від 18.07.2019 № 273-ДК/0149/П/07/01/19, оскільки не містять даних, які б поза розумним сумнівом доводили самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки.

Доводи позивача щодо порушень його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення того ж дня, коли складено протокол про адміністративне правопорушення є слушними, оскільки таким чином позивача було позбавлено можливості реалізувати права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що стороною відповідача належними та допустимими доказами не підтверджено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 53-1 КУпАП.

Тоді як, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина позивача в достатній мірі не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження.

В матеріалах справи наявний фіскальний чек про відправку 18.07.2019 поштовим зв`язком рекомендованого листа ОСОБА_4 , який згідно даних трекінгу було вручено останньому 25.07.2019 (а.с. 33, 35). Разом з тим, представником відповідача не спростовано доводів позивача про отримання ним 25.07.2019 повідомлення про виклик на 11.00 год. 24.07.2019 до Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 59), у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що позивачу поновлено строк на звернення до суду із вказаною позовною заявою за наявних для того підстав.

При вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За визначенням частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат до суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 10 від 06.11.2019 про оплату послуг адвоката у виді підготовки позовної заяви на суму 400 грн., додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 41 від 05.11.2019, витяг з договору про надання правової допомоги від 05.11.2019 (а.с. 11-13).

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача в судовому засіданні висловлено заперечення щодо розміру та доведеності витрат на правничу допомогу.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеного, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, проаналізувавши надані на підтвердження понесених позивачем витрат, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 300 грн.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2019 № 273-ДК/0144По/08/01/-19 за частиною 1 статті 53-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 53-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 300 грн. (триста гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Скадовський районний суд Херсонської області, з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Пухальський С. В.