Справа № 442/8458/19
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№442/8458/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

02 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Головацької І.Б.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду та клопотання Головного управління Національної поліції у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.12.2019 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області № 367 від 29 січня 2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВПГУНП» та №72о/с від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції; поновлення на службі у поліції на посаді слідчого 2-го відділення (з розслідування злочинів середньої та невеликої тяжкості) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 08 лютого 2019 року; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 08 лютого 2019 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. У заяві позивач зазначає, що він ознайомився з наказом № 367 від 29 січня 2019 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення, а також із наказом ГУ НП у Львівській області про звільнення по особовому складу від 08 лютого 2019 року №72о/с лише в жовтні 2019 року. Стверджує, що наказ про звільнення на його письмовий запит він отримав лише 11.11.2019. Вказує, що період з 03 по 14 листопада 2019 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій центральній районній лікарні, де його було прооперовано з приводу відкритої виразки шлунку. Додатково у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що надіслана йому копія Розписки, датована ним 08 лютого 2019 року, згідно тексту якої нібито він отримав витяг з наказу про звільнення, трудову книжку та військовий квиток, містить неправдиві відомості і була оформлена за таких обставин. Наприкінці жовтня 2019 року, так і не отримавши жодної вказівки щодо подальшої служби, позивач поїхав до Управління кадрового забезпечення ГУ НП у Львівській області. Там йому повідомили, що його було звільнено з роботи ще 08 лютого 2019 року. Позивачу дали підписати Розписку, сказавши, що це чиста формальність. Не підозрюючи нічого лихого, довіряючи високій посадовій особі, він написав те, що його попросив старший за званням, не читаючи змісту Розписки. Вказує, що трудову книжку йому було видано наприкінці жовтня 2019 року. ОСОБА_1 зазначає, що підписана ним Розписка містить шаблонний узагальнюючий текст, без конкретизації номера та дати наказу про звільнення, серії та номера трудової книжки і військового квитка. Позивач стверджує, що підписуючи вказані документи, він діяв не лише під примусом керівних осіб, але й під тиском негативних обставин особистого характеру (під час проведення службового розслідування та звільнення зі служби в поліції його дружина перебувала на останніх місяцях вагітності із ускладненим перебігом, майже весь час знаходилася в лікарні із загрозою викидня, пологи відбулися шляхом кесаревого розтину). Позивач вважає, що наведені ним вище обставини перебували поза його волею, а були виключною компетенцією та обов`язком відповідача, а також різке погіршення стану його здоров`я, яке потребувало оперативного втручання, а тому причини пропуску строку звернення до суду є поважними.

21.04.2020 Головне управління Національної поліції у Львівській області подало до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що з наказом № 367 від 29 січня 2019 року позивач був ознайомлений 01.02.2019 року, про що свідчать письмовий доказ - запис на копії наказу: "З наказом ГУПП від 29.01.2019 року № 367 ознайомлений 01.02.2019 року. Копію наказу отримав. ОСОБА_1 /підпис/дата/". Однак, з позовною вимогою щодо визнання незаконним та скасування даного наказу ГУНП позивач звернувся в суд аж 10.12.2019 року з пропущенням строків встановлених ч.5 ст.122 КАС України - більш ніж на 10 місяців. Наказом ГУНП у Львівській області № 72 о/с від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби у поліції. З наказом № 72 о/с від 8 лютого 2020 року позивач був ознайомлений 08.02.2019 року, про що свідчать письмовий доказ -розписка, яка долучена позивачем до позовної заяви наступного змісту: « Я, ОСОБА_1 , ... Витяг з наказу про звільнення з ГУНП у Львівській області ... отримав. ... 08.лютого.2019 року /підпис/». Крім того, на адресу позивача надіслано витяг з наказу № 72 о/с від 08.02.2019 на 1 аркуші, який було отримано особисто 21.02.2019, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, з позовною вимогою щодо визнання незаконним та скасування даного наказу ГУНП позивач звернувся в суд аж 10.12.2019 року знову з пропущенням строків встановлених ч.5 ст.122 КАС України. ГУНП у Львівській області вважає, що беззаперечним є факт пропуску позивачем без поважних причин місячного строку (встановленого ч. 5 ст.122 КАС України) для звернення до суду з позовною вимогою щодо визнання протиправними та скасування наказів ГУНП у Львівській області №367 від 29 січня 2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВП ГУНП» та №72 о/с від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції. Просив залишити позовну вимогу позивача без розгляду

Представник позивача у підготовчому засіданні заяву про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними підтримав, проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просив відмовити у задоволенні такого клопотання.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не прибули у підготовче засідання, хоча були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази, що стосуються строку звернення до суду, виходив з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з статтею 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Окрім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд встановив, що наказом ГУНП у Львівській області №367 від 29.01.2019 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Із вказаним наказом позивач був ознайомлений 01.02.2019 року, що підтверджується письмовим доказом - записом на копії наказу: "З наказом ГУПП від 29.01.2019 року № 367 ознайомлений 01.02.2019 року. Копію наказу отримав. ОСОБА_1 /підпис/дата/".

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що з наказом № 367 від 29 січня 2019 року він ознайомився лише в жовтні 2019 року, оскільки вказане спростовується особистим записом позивача про ознайомлення з наказом, де стоїть проставлена ним дата « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В позовній заяві ОСОБА_1 вже зазначає зовсім інші факти, зокрема, що про наявність такого наказу йому стало відомо лише в листопаді 2019, тільки після того, як на його письмовий запит щодо надання копій ряду документів, що стосуються періоду його служби в Національній поліції, ним було отримано копії таких документів від відповідача (вих.№ Б-425/05/13-2019 від 07 листопада 2019 року, дата відправлення згідно відтиску на поштовому штемпелі « 11.11.19»).

У судовому засіданні представник позивача вказав, що з наказом № 367 від 29 січня 2019 року позивач ознайомився 28-29 жовтня 2019 року.

Однак, вказана обставина спростовується розпискою позивача про ознайомлення на спірному наказі, що не заперечується ОСОБА_1 та його представником.

Крім того, у підготовчому засіданні судом було досліджено час виходу на роботу позивача.

Представник позивача ствердив у підготовчому засіданні, що позивач виходив на роботу до квітня 2019 року, однак, вказані обставини жодними доказами (табелями обліку робочого часу, іншими письмовими доказами, тощо) не підтверджено.

Дослідивши вищевказані обставини, суд зазначає, що перебіг строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №367 від 29 січня 2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВПГУНП» починається з 02.02.2019, а відтак розпочався місячний строк на звернення до суду, однак до суду позивач звернувся лише 10.12.2019.

Суд встановив, що причиною несвоєчасного звернення позивача до суду із позовом були різке погіршення його здоров`я з 03.11.2019 по 14.11.2019, яке потребувало оперативного втручання, проте такі обставини не перешкоджали позивачу звернутися до суду із даним позов у місячний термін.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №72о/с від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції суд зазначає наступне.

Наказом ГУНП у Львівській області № 72 о/с від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби у поліції.

З наказом № 72 о/с від 8 лютого 2020 року позивач був ознайомлений 08.02.2019 року, про що свідчать письмовий доказ -розписка, яка долучена позивачем до позовної заяви наступного змісту: « Я, ОСОБА_1 , ... Витяг з наказу про звільнення з ГУНП у Львівській області ... отримав. ... 08.лютого.2019 року /підпис/».

Крім того, на адресу позивача надіслано витяг з наказу № 72 о/с від 08.02.2019 на 1 аркуші, який було отримано особисто 21.02.2019, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Факт ознайомлення позивача з вказаним наказом підтверджує він сам в позовній заяві, зазначивши наступне «не підозрюючи нічого лихого, довіряючи високій посадовій особі, я написав те, що мене попросив старший за званням, не читаючи змісту Розписки. Проте, коли я в Журналі обліку руху трудових книжок написав фактичну дату отримання трудової книжки, начальник Управління кадрового забезпечення обурився моїми діями, вирвав листок з журналу реєстрації, і в наказовому порядку примусив мене написати сфальшовану дату отримання трудової книжки.».

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 наводить наявність сімейних обставин, зокрема, що дружина перебувала на останніх місяцях вагітності із ускладненим перебігом, майже весь час знаходилася в лікарні із загрозою викидня, пологи відбулися шляхом кесаревого розтину, здійснення адміністративного тиску.

Що стосується адміністративного тиску на позивача, суд зазначає, що вказане твердження є голослівним і не підтвердженим жодними доказами.

Не зміг пояснити і у підготовчому засіданні і представник позивача в чому полягав і як відбувався тиск на позивача.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 працював на посаді слідчого 2-го відділення (з розслідування злочинів середньої та невеликої тяжкості) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області і як слідчий повинен був розуміти, усвідомлювати та адекватно реагувати у випадку якщо б такий тиск мав місце на нього з сторони керівництва Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Перебування дружини позивача в стані вагітності не перешкоджало позивачу звернутися до суду із даним позов у місячний термін.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача про те, що беззаперечним є факт пропуску позивачем без поважних причин місячного строку (встановленого ч. 5 ст.122 КАС України) для звернення до суду з позовною вимогою щодо визнання протиправними та скасування наказів ГУНП у Львівській області №367 від 29 січня 2019 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВПГУНП» та №72 о/с від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції.

Дослідивши вищевказані обставини, суд зазначає, що перебіг строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №72 від 08 лютого 2019 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції починається з 09.02.2019, а відтак розпочався місячний строк на звернення до суду, однак до суду позивач звернувся лише 10.12.2019.

Що стосується перебування позивача на лікуванні суд встановив, що згідно з Витягом з історії хвороби №07912, виданим КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР хірургічним відділом ОСОБА_1 перебував на лікуванні лише з 03.11.2019 по 14.11.2019.

Навіть, якщо брати до уваги твердження позивача в позовній заяві та його представника в підготовчому засіданні про те, що ОСОБА_1 ознайомився із спірними наказами 28-29 жовтня 2019 року, то і цьому випадку має місце факт пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки позивачем позов подано до суду лише 10.12.2019.

Суд наголошує, що зазначені скаржником причини пропуску строку на звернення до суду фактично обґрунтовані життєвими труднощами, які не є непереборними чи такими, що об`єктивно не дали можливість їм своєчасно, протягом тривалого часу, реалізувати своє право на звернення до суду.

Суд зазначає, що з лютого 2019 позивач на роботу не виходив, не цікавився своїм правовим становищем, перебуваючи вдома очікує якісь вказівки керівництва і як він стверджує сам: «Наприкінці жовтня 2019 року, так і не отримавши жодної вказівки щодо подальшої моєї служби, я поїхав до Управління кадрового забезпечення ГУ НП у Львівській області. Там мені повідомили, що мене було звільнено з роботи ще 08 лютого 2019 року. Тоді я сказав, щоби мені віддали трудову книжку. При цьому мені дали підписати Розписку, сказавши, що це чиста формальність.».

Тобто, за змістом норми частини 2 статті 122 КАС України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Судом не встановлено обставин, які би свідчили про поважність пропущення строку звернення до суду та наявність правових підстав для поновлення строку звернення з даним позовом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

В обсязі встановлених обставин пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду із цим позовом суд дійшов висновків про недоведеність ОСОБА_1 поважності причин пропуску строків звернення до суду, оскільки обставини, про які зазначено в позовній заяві та клопотанні, не створювали для позивача об`єктивних перешкод для вжиття протягом більш ніж 8 місяців при місячному терміні оскарження необхідних юридичних заходів щодо захисту своїх трудових прав. Позивачем в порушення вимог частини 1 статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження наявності об`єктивних, істотних та непереборних причин, що заважали позивачу реалізувати його право на звернення до суду із даним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу пов`язуються позивачем із неправомірністю оскаржуваних ним наказів, отже є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів відповідача, а тому також підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, оскільки позивач ознайомлений з оскаржуваними наказами відповідача 01.02.2019 та 08.02.2019 відповідно, а звернувся до суду за захистом своїх прав лише 10.12.2019, позивачем строк на звернення до адміністративного суду пропущено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, клопотання Головного управління Національної поліції у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду слід задовольнити, а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 121-123, 240, 248, 250,256, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Визнати причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, неповажними.

Клопотання Головного управління Національної поліції у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Залишити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.06.2020.

Суддя Р.М. Брильовський