Справа № 308/222/20
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., секретаря судового засідання Скраль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Садварій В`ячеслава Владиславовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Садварій В`ячеслава Владиславовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1834871 від 07.12.2019 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Садварій В.В. від 07.12.2019 року серії ЕАК №1834871, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. В даній постанові зазначено, що 07.12.2019 року о 13 год. 30 хв., в с. Великі Лази, на автодорозі М-06, 801 км. в Ужгородському районі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E220 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 97 км./год., при цьому перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху, передбаченого дорожнім знаком 3.29 (70 км./год.) на 27 км./год., чим порушив п. 12.9б ПДР України.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у постанові не зазначається, якими доказами встановлено, що водієм в той час був саме ОСОБА_1 . У додатку до постанови не надається жодного доказу, який би свідчив про факт зупинки саме водія автомобіля позивача, а також докази про відмову від підписання постанови та підпису на ній.

Зазначає, що у зв`язку з відсутністю в органу, який розглядав матеріали про вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем, факту відмови від підпису, доказів складання постанови саме 07.12.2019 р., відповідач виніс постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, не були досліджені докази та не заслухано особу, яка бере участь у справі. Також відповідачем повністю проігноровані вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, тому вказана постанова не відповідає вимогам Конституції України Кодексу України про адміністративні правопорушення та ЗУ "Про національну поліцію".

Враховуючи зазначене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 07.12.2019 року серії ЕАК №1834871 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із твердженнями позивача, 05.02.2020 року через канцелярію суду надійшов відзив на позов, зміст якого зводиться до того, що вимоги позовної заяви є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер ТС 000618, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. В.Лази, було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу «Mersedes Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху передбаченої дорожнім знаком 3.29 (70 км./год.) на 27 (двадцять сім) км./год., чим порушив п. 12.9б ПДР України.

На підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено, інспектором було пояснено суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, висловлено прохання пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Даний факт повністю спростовує твердження позивача щодо недоведеності факту керування ним автомобілем «Mersedes Benz» з номерним знаком НОМЕР_1 , оскільки інформацію необхідну для притягнення його до відповідальності було отримано внаслідок перевірки документів водія.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Останньому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та всі його доводи були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення. З огляду на наведене просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно з якою просив розглянути справу у його відсутності та задоволити позов.

Інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП Садварій В.В. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Разом з тим, згідно поданого начальником УПП в Закарпатській області ДПП відзиву, у задоволенні позову сторона відповідача просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Постановою серії ЕАК №1834871 від 07.12.2019 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із вказаної постанови вбачається, що 07.12.2019 року о 13 год. 30 хв., в с. Великі Лази, на автодорозі М-06, 801 км. в Ужгородському районі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E220 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 97 км./год., при цьому перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху, передбаченого дорожнім знаком 3.29 (70 км./год.) на 27 км./год., чим порушив п. 12.9б ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ доданий до відзиву фотознімок з назвою "File: _g9000_1207_131958.jmf", здійснений за допомогою TruCam Serial No: ТС000618, на якому зафіксовано 07.12.2019 о 13:19:58 транспортний засіб, який рухався на автодорозі М06 801 км зі швидкістю 97 км/год., оскільки на одному з них не надається за можливе встановити марку зображеного на ньому транспортного засобу та його номерний знак, що в свою чергу, унеможливлює встановити факт належності зображуваного на фотознімку транспортного засобу позивачу.

Окрім того, на вказаному фотознімку зафіксовано час 13:19:58 год., в той час як відповідно до оскаржуваної постанови, час вчинення правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності - 13:30:18 год., що на 10 хв. 20 сек. більше від зафіксованого на фотознімку.

Інші належні та допустимі докази порушення у згаданій постанові відсутні так само як і будь-які дані, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про наявність такого порушення.

Зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови відповідач не дав належної оцінки доводам позивача і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, відповідачем не доведено, що інспектором на місці зупинки було роз`яснено позивачу його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, постанова серії ЕАК №1834871 від 07.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Разом з тим, позивачем ставиться вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій, які може вчинити суд при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, чи визнання складеної постанови незаконною.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ч. 1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1834871 від 07.12.2019 року, а провадження по справі закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до адміністративного суду апеляційної інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 7 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Деметрадзе Т.Р.