Справа № 160/4939/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
03 червня 2020 р.Справа №160/4939/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ількова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №160/4939/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог,-
ВСТАНОВИВ:
05.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточнень від 25.05.2020 року, просив суд:
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55У визнати протиправною та скасувати;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року №Ф-715-55 - визнати протиправною та скасувати.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 05.05.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
25.05.2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви, які були викладені в ухвалі суду від 07.05.2020 року.
Ухвалою суду від 26.05.2020 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, відкрито провадження в адміністративній справі №160/4939/20 та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно положень ст.262 КАС України.
02.06.2020 року представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) шляхом:
- зупинення дії Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55 У;
- зупинення дії Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55;
- зупинення стягнення на підставі Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55 У (виконавче провадження ВП №61697696).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що на цей час Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження - ВП №61697696, на підставі вищевказаної вимоги від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55 У, та відповідно державним виконавцем наразі проводиться її примусове виконання шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника, тобто позивача. Позивач вважає, що виконання цього виконавчого документу завдасть суттєвої шкоди охоронюваним законом інтересам та правам позивача, у зв`язку з чим просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: зупинення дії Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55 У та зупинення дії Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55, а також шляхом зупинення стягнення на підставі Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13 листопада 2019 року № Ф-715-55 У (виконавче провадження ВП №61697696).
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи із такого.
За приписами ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або, до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
У відповідності до частин 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно приписів частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З аналізу вищезазначених норм КАС України можна зробити висновок, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках:
1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову;
2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову позивач має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Разом з цим, судом встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває на примусовому виконанні вимога Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-715-55У від 13.11.2019 року в рамках виконавчого провадження № 61697696.
Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 03.04.2020 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-715-55 У від 13.11.2019 року.
03.04.2020 року державними виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника, тобто позивача.
08.04.2020 року державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №61697696.
Так, слід зазначити, що частиною 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
У разі, якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Отже, виключно у випадку узгодження суми боргу (недоїмки), що визначена у вимозі, у контролюючого органу виникає право на звернення її до примусового виконання.
У цьому контексті, слід зазначити, що заборгованість, яка у примусовому порядку стягується в рамках виконавчого провадження №61697696, оскаржується позивачем у судовому порядку (адміністративна справа №160/4939/20), у зв`язку з чим підстави для її примусового стягнення до набрання судовим рішенням законної сили - відсутні.
Також, судом приймається до уваги і те, що ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не містить таких підстав для зупинення виконавчого провадження, як оскарження позивачем вимоги у судовому порядку, а тому зупинення стягнення за оскаржуваною вимогою (виконавчим документом) можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову.
Примусове стягнення з позивача неузгоджених сум недоїмки зі сплати єдиного внеску свідчить, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок втручання у його право власності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Також, суд наголошує, що вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.
У решті вимог заяви відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.156 КАС України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи згідно з ч.8 ст.154 КАС України.

Суддя В.В Ільков