Справа № 544/375/20
Суддя: Нагорна Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/375/20
Номер рядка звіту 140
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль, УПП Київської області 3-ї роти, 1 батальйону капрала поліції Коханевича Олега Володимировича, про скасування постанови серії ЕАК №2251546 від 16.03.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 16 березня 2020 року інспектор батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль, УПП Київської області 3-ї роти, 1 батальйону капрал поліції Коханевич Олег Володимирович виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 cт. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 16 березня 2020 року о 00 год. 19 хв., в с. Гора по вул. Бориспіль, 7, керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР порушення вимог заборонених знаків. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова винесена без належної підготовки до розгляду справи, а саме: не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Також в оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, передбачені ст. 251 КУпАП. Окрім цього, адреса вчинення адміністративного правопорушення має велику територію, на якій розташований МА «Бориспіль», без зазначення конкретного відрізку дороги з прив`язкою до стаціонарних об`єктів, що перешкоджає визначенню конкретного місця вчинення правопорушення. Окрім цього, будучи журналістом, ОСОБА_1 в МА «Бориспіль» виконував редакційне завдання та відзняв відео доступне в мережі інтернет, на якому чітко видно, що редакційний автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку перед початком дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а табличка 7.2.4 «Зона дії» відсутня. Враховуючи вищевикладене позивач просить скасувати постанову серії ЕАК № 2251546 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 16 березня 2020 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль, УПП Київської області 3-ї роти, 1 батальйону капрала поліції Коханевичем Олегом Володимировичом, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 cт. 122 КпАП України, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень та закрити відносно нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Відповідно до ПДР, а саме дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаків 3.1 3.15, 3.19 3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33 3.37 від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4, знак 3.35 з розміткою 1.10, при цьому зона їх дії визначається за довжиною лінії розмітки. Зазначені знаки повинні бути повторно установлені після закінчення населеного пункту або безпосередньо за перехрестям у разі необхідності збереження обмежень, введених знаком, установленим відповідно до перехрестя або кінця населеного пункту. Відповідно до п. 8.4.в) ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП:, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На відео, з нагрудної камери поліцейського, що додається до матеріалів справи, відповідач ознайомив позивача з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач визнає вину у вчиненому правопорушенні, а саме в порушенні вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та мотивує це тим, що він виконує службове завдання. Однак жоден пункт ПДР не дозволяє позивачеві відхилятись від ПДР при виконанні службового завдання. Також порушення позивачем вимог знаку 3. 34 «Зупинку заборонено» підтверджує і трансляція, на яку посилається позивач у позовній заяві за посиланням на загальнодоступне джерело Інтернет https://www.voutube.com/watch?v=^9Zos0pLgi0. Щодо місця розгляду справи, відповідач зазначив, що юрисдикція батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції, поширюється на всю територію Київської області, у тому числі і на територію ДП МА «Бориспіль». Враховуючи те, що правопорушення було вчинене і справа по ньому розглядалася за адресою: с. Гора, вул. Бориспіль-7, відповідач розглядаючи справу за вказаною адресою, не порушив порядку розгляду справи, оскільки розгляд відбувався на території, на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу. Щодо вимог позивача про закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідач зазначив, що нормою ст. 284 КУпАП визначено, вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ч. 1 статті 122 КУпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому закриття судом провадження у адміністративній справі, порушеній відповідачем відносно позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень. У справах з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Окрім цього, відповідач вказав, що відповідно до частини першої статті 78 КАС України: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Позивач не заперечує свою зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та повідомляє, що зупинився для виконання службового завдання. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, також просив слухати справу без його участі.

У зв`язку з чим суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Установлено, що відповідно до постанови інспектора батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області 3-ї роти 1 батальйону капрал поліції Коханевич О.В. серії ЕАК № 2251546 від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 cт.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 16 березня 2020 року о 00 год. 19 хв., в с. Гора по вул. Бориспіль, 7, керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР порушення вимог заборонених знаків та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом досліджено диск з фрагментами відеозапису з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції тривалістю 19 секунд, 43 секунди та 35 секунд, на яких зафіксовано лише прохання поліцейського проїхати ОСОБА_1 до терміналу «Д» МА «Бориспіль», пред`явлення документів ОСОБА_1 поліцейському, а також роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності його прав та згода ОСОБА_1 отримати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. За таких обставин дані відеозаписи не можуть вважатися належними та достовірними доказами, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування та з них неможливо встановити дійсні обставини справи. Крім того на відеозапису не зафіксовано факту того, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Окрім цього, на диску мається відеозапис із назвою «Правопорушення», який за клопотанням відповідача був досліджений судом в якості доказу під час розгляду справи. Даючи оцінку вказаному відеозапису суд прийшов до переконання, що дане відео не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не міститься інформації про те, що вказаний відеозапис є доказом вчинення правопорушення та що на підставі, в тому числі, даного відео ґрунтується висновок інспектора ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний відеозапис "Правопорушення" був здобутий інспектором Коханевичем О.В. в порядку, передбаченому ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП.

Із дослідженого суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та не надано належних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, даючи правову оцінку оскаржуваній постанові в контексті ч.2 ст.2 КАС України суд приходить до висновку, що вказана постанова прийнята всупереч вимогам ст. 251, 279, 280, 285 КУпАП, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не було з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Таким чином вимоги позивача в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

Крім того підлягають задоволенню вимоги позивача в частині закриття відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки, як зазначалося вище, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відсутні переконливі докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи все вище викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з указаних підстав.

Керуючись ст. 2, 6-11, 73-77, 242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль, УПП Київської області 3-ї роти, 1 батальйону капрала поліції Коханевича Олега Володимировича, про скасування постанови серії ЕАК №2251546 від 16.03.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №2251546 від 16.03.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Нагорна