Справа № 200/14829/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 червня 2020 р. Справа №200/14829/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши у в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради

про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Браташевську Яну Юріївну, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради, в якому просить суд:

- скасувати висновок щодо проведення перерахунку пенсії позивачу від 18 листопада 2019 року № 04-01-0543-4/1;

- зобов`язати відповідача провести перевірку виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року та надати акт виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15 січня 2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області визнано протиправними дії Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області щодо обмежень його права на отримання пенсійних виплат; зобов`язано Пенсійний фонд України в м. Красний Лиман Донецької області нарахувати позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії) державну пенсію згідно із ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень - квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 6 грудня 2013 року; здійснити індексацію такої пенсії та виплатити недоплачену різницю у пенсійному забезпеченні (з урахуванням раніше здійснених виплат); зобов`язано Пенсійний фонд України в м. Красний Лиман Донецької області згідно ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 6 грудня 2013 року нарахувати ти виплатити позивачу збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений законом 20-річний стаж роботи для чоловіків.

За заявою позивача було відкрито виконавчого провадження з виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до державного виконавця стосовно стану виконання виконавчого провадження.

Дізнавшись від державного виконавця про те, що осанній має намір винести постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки УПФУ в м. Красний Лиман Донецької області надало йому інформацію про виконання рішення суду, позивач надав державному виконавцю документи на підтвердження того, що судове рішення не виконано, але останній залишив їх поза увагою.

21 березня 2018 року державний виконавець прийняв постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, якою залучив Пенсійний фонд України для перевірки розрахунку, зробленого Управлінням Пенсійного фонду України м. Красний Лиман.

Але яких саме спеціалістів було залучено - позивачу не повідомили, чим було порушено його права.

За наслідками участі залучених спеціалістів у виконавчому провадженні, останніми були складені певні висновки, з якими позивач не згоден, оскільки вважає, що спеціалісти не ознайомились з його пенсійною справою та документами, які були надані позивачем державному виконавцю на підтвердження не виконання судового рішення Управлінням ПФУ у м. Красний Лиман Донецької області.

Отже, надані ними відповіді є недійсними.

18 травня 2018 року державним виконавцем були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, хоча фактично рішення суду виконано не було.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2019 року постанови старшого державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про закінчення виконавчих проваджень від 18 травня 2018 року № 55920365 та № 55920409 визнані незаконними та скасовані.

Зазначає, що по факту не виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року відкрито кримінальне провадження.

Після поновлення виконавчого провадження позивач надав державному виконавцю клопотання про залучення належних спеціалістів для перевірки виконання Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року із зобов`язанням спеціаліста надати письмовий висновок.

У якості незалежного спеціаліста державним виконавцем було залучено відповідача.

17 грудня 2019 року від державного виконавця позивач отримав копію висновку щодо проведення перерахунку йому пенсі, з яким він не згоден та вважає його незаконним.

Позивач вважає, що спеціаліст поставився халатно до складання висновку, оскільки викладені в ньому висновки зроблені без урахування вимог Закону України, на підставі якого була призначена пенсія позивачу, а також вважає, що спеціаліст не ознайомився із рішенням Краснолиманського міського суду.

Також вказує, що висновок повністю побудований на відповідях пенсійного органу, які позивач отримував раніше та які перебували на розгляді в суді, та на підставі яких Перший апеляційний адміністративний суд визнав рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року визнано незаконним та скасував постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (т. 1 а.с. 1-3).

У відзиві на позовну заяві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

5 листопада 2019 року на адресу відповідача від Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла на виконання постанова про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, відкритому на виконання виконавчого листа № 236/3402/17 від 28 лютого 2018 року, виданого Краснолиманським міським судом. Зазначеною постановою державного виконавця спеціалісту доручено здійснити перевірку проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області та надати обґрунтований висновок щодо здійсненого перерахунку.

На виконання постанови державного виконавця № 55920365 від 28 жовтня 2019 року головний спеціаліст сектору контролю за правильністю призначення та виплати пенсій Управління Таран Н.М., будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, перевірила матеріали пенсійної справи позивача, про що надала обґрунтований висновок щодо проведення перерахунку пенсії позивачу.

В ході проведення перевірки матеріалів пенсійної справи позивача, спеціалістом було встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію із зменшенням пенсійного віку як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ".

Порядком здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 січня 2007 року № 4, на структурні підрозділи органів праці та соціального захисту населення покладені функції здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) і виплати пенсій органами Пенсійного фонду України.

При цьому перевірці підлягають матеріали пенсійних справ, зареєстровані в журналах, за якими прийнято рішення про призначення (перерахунок) пенсії в місяцях, що передують місяцю, у якому здійснюється перевірки; працівниками органів праці та соціально захисту населення після закінчення перевірки складається акт правильності призначення (перерахунку), один з примірників якого подається керівнику органу Пенсійного фонду України, де здійснювалася перевірка.

Складання актів перевірки правильності призначення (перерахунку) та виплати пенсій з інших підстав не передбачено (п. 3.5 розділу 3 Порядку).

За результатом проведеної на підставі постанови державного виконавця перевірки головним спеціалістом сектору контролю за правильністю призначення га виплати пенсій Таран Н.М. було складено висновок, відповідно до якого рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року № 236/3402/17 Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України виконано в повному обсязі.

Зазначений висновок є обґрунтованим та законним, а тому відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог позивачу у повному обсязі (т. 1 а.с. 58-62).

19 лютого 2020 року на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній зазначає, що головний спеціаліст сектору контролю за правильністю призначення га виплати пенсій Таран Н.М. брала участь у призначенні йому пенсії у 2013 році, отже в даних правовідносинах виникає прямий конфлікт інтересів, у зв`язку із чим позивач переконаний, що Таран Н.М. не мала права робити перевірку та складати висновок.

Вказує, що від УСЗН ним була отримана відповідь тільки за одним виконавчим провадженням № 55920365 від 8 жовтня 2019 року, друге виконавче провадження № 55920409, про збільшення позивачу пенсії на 1% заробітної плати за кожен рік роботи понад встановлений законом 20 річний стаж роботи, управлінням було проігнороване.

З висновку спеціаліста Управління СЗН не можливо встановити - по якому закону позивачу нарахована пенсія і в якому розмірі, а при цьому розрахунки пенсійного органу суперечать один одному.

Також зазначає, що 5 лютого 2020 року за № 2926 на його ім`я надійшов лист з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про зменшення розміру його пенсії при автоматичному перерахунку з 1 березня 2019 року, так як коефіцієнт заробітної плати розраховано не вірно, чим, на думку позивача, орган пенсійного фонду підтверджує свою помилку.

6 лютого 2020 року зроблена макетна обробка і в особистому кабінеті позивача стаж став неповний, а також зменшилась заробітна плата по її складовим та коефіцієнт стажу.

Виходячи з наведеного, позивач переконаний, що висновок щодо проведення перерахунку йому пенсії є незаконним та повинен бути скасований (т. 1 а.с. 70-73).

17 березня 2020 року на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду (24 березня 2020 року - поштою до канцелярії суду) від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі наступного змісту.

Від Бахмутського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до управління надійшла на виконання постанова від 28 жовтня 2019 року ВП №55920365 про призначення спеціаліста Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради, якому було доручено здійснити перевірку проведеного перерахунку Бахмутсько-Лиманським об`єднаним УПФУ Донецької області пенсії позивачу відповідно до рішення Краснолиманського міського суду Донецької області та надати обґрунтований висновок щодо правильності здійснення такого перерахунку.

На виконання постанови державного виконавця головним спеціалістом сектору контролю за правильністю призначення та виплати пенсій Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Таран Наталією Миколаївною досліджувались документи, прийняті Управлінням Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман на виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року. При цьому Управління надало повний перелік документів, які були досліджені та на яких підставах.

Щодо здійснення вказаної перевірки саме Таран Н.М. , у поясненнях зазначено, що штатним розкладом Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради передбачена лише одна посада спеціаліста у головному секторі контролю за правильністю призначення та виплати пенсій, який здійснює контроль за правильністю призначення, перерахунку та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України, і цю посаду обіймала саме Таран Н.М . Посадовими інструкціями інших спеціалістів управління не передбачено здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку та виплати пенсії органами Пенсійного фонду України, тобто залучити інших спеціалістів управління не має можливості.

Також зазначено, що в межах даних правовідносин у Таран Н.М. відсутній потенційний або реальний конфлікт інтересів, окрім цього, про що вона повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції у поясненнях від 5 березня 2020 року (т. 1 а.с. 206-211, т. 2 а.с. 63-67).

Також суду надані пояснення Бахмутсько-Лиманським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, в який зазначено наступне.

На виконання Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року № 236/3402/17 Управлінням ОСОБА_1 нарахована державна пенсія з 6 грудня 2013 року з урахуванням заробітку за період з 1 березня 1987 року по 30 квітня 1987 року.

Зазначено, що розрахунок пенсії позивачу зроблений відповідно до вимог чинного законодавства та виходячи із тих документів, що містяться в пенсійній справі позивача.

Помилка у проведенні перерахунку пенсії позивача мала місце при автоматичному перерахунку з 1 березня 2019 року. Але після відпрацювання пенсійної справи був зроблений належний розрахунок пенсії ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 182-186).

Ухвалою суду від 2 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) (т. 1 а.с. 41-42).

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 19 лютого 2020 року (т. 1 а.с. 51).

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 17 березня 2020 року (т. 1 а.с. 93-94).

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року вирішено перейти до проведення підготовчого провадження в письмовому порядку (т. 2 а.с. 59).

Ухвалою суду від 1 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 квітня 2020 року (т. 2 а.с. 69).

Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 29 квітня 2020 року (т. 2 а.с. 74).

У зв`язку із перебуванням 29 квітня 2020 року судді Волгіної Н.П. на лікарняному розгляд справи відкладено на 15-30 год 14 травня 2020 року (т. 2 а.с. 77).

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року розгляд справи відкладено на 10 червня 2020 року (т. 2 а.с. …).

10 червня 2020 року в судове засідання позивач та його представник з`явились.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання управління повідомлялось судом належним чином.

17 березня 2020 року на електронну адресу суду (24 березня 2020 року - поштою до канцелярії суду) надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника управління (т. 1 а.с. 212-213, т. 2 а.с. 62).

Позивач у зв`язку із неявкою представника відповідача надав суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведені приписи суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, ветераном праці, пенсіонером (т. 1 а.с. 5-10, 13).

Відповідач, Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради, , місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, буд. 20А, є органом місцевого самоврядування (а.с. 43-44).

Як встановлено судом, позивач з 7 грудня 2013 року перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що вбачається з Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року по справі № 236/3402/17 (т. 1 а.с. 17-23, 28, 30).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року по справі № 236/3402/17 визнано протиправними дії Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області щодо обмежень його права на отримання пенсійних виплат; зобов`язано Пенсійний фонд України в м. Красний Лиман Донецької області нарахувати позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії) державну пенсію згідно із ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень - квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 6 грудня 2013 року; зобов`язано здійснити індексацію такої пенсії та виплатити недоплачену різницю у пенсійному забезпеченні (з урахуванням раніше здійснених виплат); зобов`язано згідно ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 6 грудня 2013 року нарахувати ти виплатити позивачу збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений законом 20-річний стаж роботи для чоловіків (т. 1 а.с. 17-23).

На виконання зазначеного судового рішення видано два виконавчих листа (т. 1 а.с. 25).

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що на виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року, за заявою позивача постановами старшого державного виконавця Лиманським МРВ ДВС Головного ТУЮ в Донецькій області Іванової О.С. були відкриті виконавчі провадження № 55920365 та № 55920409 (т. 1 а.с. 25, 1-3, 58-62).

Листом від 2 березня 2018 року Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області повідомило орган ДВС про виконання рішення суду № 236/3402/17 (т. 1 а.с. 25).

На підтвердження проведення зазначеного перерахунку суду надано копію Розпорядження № 151406 від 2 березня 2018 року (т. 1 а.с. 34).

Постановами від 21 березня 2018 року та від 22 березня 2018 року державним виконавцем залучено до виконавчих дій спеціаліста ГУ ПФУ в Донецькій області для перевірки правильності проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Краснолиманського міського суду Донецької області.

Листом від 27 квітня 2018 року (вих. № 15113/02-21) Пенсійний фонд України у відповідь на запит Лиманського МРВ ДВС Головного ТУЮ в Донецькій області від 22 березня 2018 року повідомив останнього про те, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 виконано відповідно до рішення суду (т. 1 а.с. 29).

Листом від травня 2018 року (вих. № 5676/02-1) Головне управління Пенсійного фонду України у відповідь на запит Лиманського МРВ ДВС Головного ТУЮ в Донецькій області від 21 березня 2018 року повідомила останнього про те, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 виконано відповідно до рішення суду (т. 1 а.с. 32).

18 травня 2018 року старшим державним виконавцем Лиманського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Рухманковою О.В. прийнято постанови про закінчення виконавчих проваджень № 55920365 та № 55920409. Підставою закінчення визначено фактичне виконання судового рішення в повному обсязі згідно із виконавчим документом (т. 1 а.с. 25).

Будучи не згодним постановами про закінчення виконавчих проваджень № 55920365 та № 55920409 позивач оскаржив їх до Краснолиманського міського суду Донецької області (т. 1 а.с. 54).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2019 року по справі № 0540/6185/18-а, Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 4 червня 2019 року у справі № 0540/6185/18-а, яким позивачу було відмовлено у задоволенні його позовних вимог про скасування постанов державного виконавця від 18 травня 2018 року № 55920365 та № 55920409, - скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задоволено; визнано незаконними та скасовано постанови старшого державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про закінчення виконавчого провадження від 18 травня 2018 року № 55920365 та від 18 травня 2018 року № 55920409 (т. 1 а.с. 24-27).

Постановою державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сьоміної О.Я. від 28 жовтня 2019 року, прийнятою при примусовому виконанні виконавчого листа № 236/3402/17 від 28 лютого 2018 року, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області нарахувати позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії) державну пенсію згідно із ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень - квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 6 грудня 2013 року; здійснити індексацію такої пенсії та виплатити недоплачену різницю у пенсійному забезпеченні (з урахуванням раніше здійснених виплат), залучено спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення Лиманської міської ради для перевірки правильності проведення розрахунку Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (т. 1 а.с. 64).

28 жовтня 2019 року державний виконавець Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сьоміна О.Я. направила на адресу відповідача Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради постанову від 28 жовтня 2019 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 236/3402/17 від 28 лютого 2018 року, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області (т. 1 а.с. 63).

За поясненням відповідача зазначені постанови були отримані управлінням 5 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 58-62).

18 листопада 2019 року головним спеціалістом сектору контролю за правильністю призначення та виплати пенсій Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Таран Наталією Миколаївною складено висновок щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (№ 04-01-0543-4/1), в якому зазначено, що за результатом перевірені матеріали пенсійної справи позивача відповідно до рішення Краснолиманського міського суду від 15 січня 2018 року № 236/3402/17 встановлено, що розрахунок пенсії виконано відповідно до рішення суду, як наслідок зазначено, що судове рішення Краснолиманського міського суду від 15 січня 2018 року № 236/3402/17 виконане Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області в повному обсязі згідно чинного законодавства (т. 1 а.с. 14-16).

Як зазначає позивача, копію зазначеного висновку він отримав від державного виконавця 17 грудня 2019 року (т. 1 а.с. 1-3).

Будучи не згодним із цим висновком позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Частиною другою ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (mutatis mutandis пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (ч. 3 ст. 124 Основного Закону).

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача;

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, при вирішенні питання - чи підлягає дана справа розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно встановити наявність умов:

- відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень,

- відповідач у спірних правовідносинах діє з метою виконання владних управлінських функцій;

- спірне рішення (дія, бездіяльність), прийняте (вчинене) при виконанні владних управлінських функцій, породжує певні негативні наслідки для позивача.

За усталеною судовою практикою Великої Палати Верховного Суду, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При вирішенні питання - чи виникли спірні правовідносини у зв`язку із виконанням (або невиконанням) відповідача саме публічно-владних управлінських функцій, суд зазначає наступне.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владна управлінська функція розуміється як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань, під час здійснення якої суб`єкти владних повноважень можуть приймати рішення, які є обов`язковими для виконання іншими особами, стосовно яких ці рішення прийняті.

Згідно ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (ч. 1).

Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі (ч. 2).

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності (ч. 3).

Експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження (ч. 4).

Згідно п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5, зареєстрованої в Мінюсті України 2 квітня 2012 року за № 489/20802) для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність:

експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження […].

Отже, особа, яка залучається в межах виконавчого провадження в якості спеціаліста (навіть якщо ця особа за своїм статусом є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України) при виконанні функцій спеціаліста в межах виконавчого провадження, не виконує владних (управлінських) функцій.

Крім цього, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Рішення, прийняте експертом в межах виконавчого провадження, є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань та не є актом державного чи іншого органу, та не є рішенням, яке створює (спричиняє) негативні наслідки для сторони виконавчого провадження, та не є обов`язковим для врахування для виконавця (приватного або державного).

Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправним і скасування висновку за результатами службового розслідування, у зв`язку із чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Також суд зазначає, що вважає за необхідне застосувати позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15.03.2018 у справі № 800/414/17, 30.05.2018 у справі № 9901/497/18, 03.04.2018 у справі № 9901/152/18, 22.03.2018 у справі № 800/559/17, 16.10.2018 у справі № 9901/415/18, згідно якої поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Зазначене є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 180-181, 183, 238, 239, 241-243, 248, 256, 295, 297, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В АЛ И В:

Провадження у справі за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду, складена в повному обсязі, не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, складеної в повному обсязі.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна