Справа № 260/975/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2020 рокум. Ужгород№ 260/975/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання - Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Радь Івана Івановича (АДРЕСА_2) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 червня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 10 червня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника Радь Івана Івановича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця неправомірною; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 14 лютого 2020 року з розрахунку стажу державної служби 24 роки 4 місяці 22 дні.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 05 червня 2020 року провадження у даній справі закрито в частині позовних вимог про визнання відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця неправомірною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2020 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано заяву № 1062 від 14.02.2020 року із проханням здійснити перерахунок пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Відповідачем за результатом розгляду заяви від 14.02.2020 року прийнято рішення № 4 про відмову у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що за період роботи позивача на посаді довіреного лікаря в Закарпатському обкомі профспілок робітників, місцевої промисловості і комунально-побутових підприємств не встановлювався відповідний ранг державного службовця, що підтверджується записами трудової книжки, у зв`язку із чим періоди роботи позивача на посаді довіреного лікаря з 14.01.1985 по 13.09.1996 роки зарахувати до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, підстав нема. Позивач зазначає, що до стажу державної служби може бути включений період роботи на виборних та відповідальних посадах до 24.10.1990 року, тобто по день набрання законної сили Закону Української РСР від 24.10.1990 року № 404-ХІІ, яким були внесені відповідні зміни до Конституції УРСР. Звертає увагу, що оскільки посада довіреного лікаря є виборною, то у відповідності до роз`яснення Міністерства юстиції України від 03 червня 1994 року № 4-5-1156, остання відноситься до відповідальних посад, у зв`язку із чим період роботи позивача як довіреного лікаря в Закарпатському обкомі профспілки робітників місцевої промисловості і комунально-побутових підприємств до 24.10.1990 року, належить до стажу державної служби.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Зазначає, що в період роботи позивача на посаді довіреного лікаря ЦК не встановлювався відповідний ранг державного службовця. Звертає увагу, що до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується: стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України, а саме на виборних посадах в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що починаючи із травня 2015 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14 лютого 2020 року позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заяву № 1062 із проханням здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а також інші документи які є необхідними для здійснення такого перерахунку, а саме: довідка № 870/14 від 05.02.2020 року, довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 979/15 та № 978/15 від 14.02.2020 року, дані персоніфікованого обліку, матеріали пенсійної справи

Відповідачем, за результатами розгляду заяви позивача від 14.02.2020 року прийнято рішення № 4 від 21.02.2020 року про відмову у перерахунку пенсії, оскільки, відповідно до записів трудової книжки заявнику в період роботи на посаді довіреного лікаря ЦК не встановлювався відповідний ранг державного службовця, а трудовий стаж з 14 січня 1985 року по 13 вересня 1996 року не має можливості зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Таким чином, у зв`язку з наявним стажем державної служби 18 р. 7 міс. 11 днів замість необхідних 20 років, позивачу було відмовлено у переході з одного виду пенсії на інший.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача (№ 13 та № 14), останній з 14.01.1985 по 13.09.1996 роки працював на посаді довіреного лікаря Закарпатського обкому профспілки робітників місцевої промисловості і комунально-побутових підприємств.

У відповідності до Положення про довіреного лікаря профспілок України, затвердженого постановою президії Ради ФНП України від 14.04.1992 року № П-16-7, довірений лікар профспілок є довіреною особою профспілок по здійсненню контролю за дотриманням законодавства в сфері охорони здоров`я трудящих, студентської молоді, представляє і захищає їх права та інтереси в державних закладах, господарських, оздоровчих організаціях.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Порядок призначення пенсії для державних службовців врегульований Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу», пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно пунктів 10-12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 2 «Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622, передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 p. № 3723-ХІІ "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу":

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, зокрема, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Судом встановлено, що позивачу, станом на день подання заяви про перерахунок пенсії, виповнилось 64 роки, повний страховий стаж складає 42 роки 2 місяці 9 днів, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з підсистеми призначення та виплат пенсії від 04.03.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229 затверджено «Порядок обчислення стажу державної служби» (далі - Порядок № 229).

Відповідно до п. 1 Порядку № 229, цей Порядок визначає механізм обчислення стажу державної служби.

Згідно п. 6 Порядку № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIІI обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Відповідно до п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 26.07.2016 року № 14-р/з стаж державної служби до набрання чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), та додатка до нього.

Пунктом 3 Порядку № 283, передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року № 1049.

У відповідності до абз. 4 п. 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України, зокрема в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних посадах та посадах відповідальних працівників до припинення дії ст. 6 Конституції УРСР і внесення змін до ст. 7 Конституції СРСР, тобто до 24 жовтня 1990 року у відповідності до Закону УРСР «Про зміни і доповнення Конституції (Основного Закону) Української РСР від 24.10.1990 року № 404- XII.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 03 червня 1994 року № 4-5- 1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії ст. 6 Конституції УРСР і внесення змін до ст. 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Цими статтями за партійними, профспілковими і комсомольськими органами закріплювалося право на участь у здійсненні управлінських функцій. Відповідальною вважають посаду, на яку приймають колегіальним органом (постановою конференції, зборів, комітету, бюро) партійних, комсомольських та профспілкових організацій.

Таким чином, суд зазначає, що до стажу державної служби може бути включений період роботи на виборних та відповідальних посадах до 24.10.1990 року, тобто по день набрання законної сили Закону Української РСР від 24.10.1990 року № 404-ХІІ, яким були внесені відповідні зміни до Конституції УРСР.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки посада довіреного лікаря є виборною, то у відповідності до роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 03 червня 1994 року №4-5-1156, остання відноситься до відповідальних посад, у зв`язку із чим період роботи позивача як довіреного лікаря в Закарпатському обкомі профспілки робітників місцевої промисловості і комунально-побутових підприємств до 24.10.1990 року, належить до стажу державної служби.

Таким чином, стаж державної служби позивача на посаді довіреного лікаря становить 5 років 9 місяців та 11 днів, тобто з 14.01.1985 по 24.10.1990 роки.

Із наявної в матеріалах справи довідки Державної екологічної інспекції у Закарпатській області № 870/14 від 05.02.2020 року (яка була подана позивачем разом із заявою від 14.02.2020 р. № 1062 року щодо здійснення перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу»), вбачається, що крім роботи позивача на посаді довіреного лікаря від 14.01.1985 по 13.09.1996 роки, останній працював також і на інших посадах державної служби, а саме:

- з 16.09.1996 по 05.10.2000 роки, на посаді начальника поста - державний інспектор - головний спеціаліст, начальник поста - старший державний інспектор в Державному управлінні екологічної безпеки в Закарпатській області (стаж державної служби 04 роки 00 місяців 20 днів);

- з 06.10.2000 по 19.07.2007 роки, на посаді начальника поста - старший державний інспектор в Державному управлінні екології та природних ресурсів в Закарпатській області (стаж державної служби 06 років 05 місяців 14 днів);

- з 20.03.2007 по 31.12.2011 роки, на посаді начальника відділу - старший державний інспектор, головний спеціаліст - державний інспектор, провідний спеціаліст - державний інспектор в Державній екологічній інспекції в Закарпатській області (стаж державної служби 04 роки 09 місяців 1 1 днів);

- з 01.01.2012 по 25.05.2015 роки, на посаді головного спеціаліста - державний інспектор в Державній екологічній інспекції у Закарпатській області (03 роки 04 місяці 25 днів).

Відповідно до вищевказаної довідки від 05.02.2020 року вбачається також те, що стаж державної служби позивача на посаді довіреного лікаря становить 11 років 08 місяців (з 14.01.1985 по 13.09.1996 роки).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що загальний стаж державної служби позивача (із врахування періоду роботи на посаді довіреного лікаря від 14.01.1985 по 24.10.1990 роки) становить 24 роки 4 місяці та 22 дні.

Щодо посилань відповідача про те, що згідно запису № 13 трудової книжки не вбачається, що особа перебувала на виборній посаді, а навпаки прослідковується прийняття на роботу по переводу, суд зазначає наступне.

Так, із наявної в матеріалах справи постанови президії Закарпатського обкому профспілки працівників місцевої промисловості і комунально - побутових підприємств від 28.03.1985 року вбачається, що було вирішено затвердити ОСОБА_1 на посаду довіреного лікаря ЦК профспілки по Закарпатській області.

Таким чином, оскільки призначення позивача на посаду довіреного лікаря здійснено саме на підставі рішення колегіального органу профспілкової організації із затвердженням його кандидатури, то дана посада є виборною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки стаж державної служби ОСОБА_1 складає 24 роки 4 місяці 22 дні, то останній у відповідності до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про державну службу» №889-VIII, має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію державного службовця з 14 лютого 2020 року з розрахунку стажу державної служби 24 роки 4 місяці 22 дні.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах покладено функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсії.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою захисту порушених суб`єктом владних повноважень прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року про перерахунок пенсії з розрахунку стажу державної служби 24 роки 4 місяці 22 дні відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду.

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене, виходячи із системного аналізу норм законодавства, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Радь Івана Івановича (АДРЕСА_2) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року про перерахунок пенсії з розрахунку стажу державної служби 24 роки 4 місяці 22 дні відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) сплачений відповідно до квитанції № 72126 від 15 квітня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець