Справа № 160/3144/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року Справа № 160/3144/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради про застосування заходів реагування, -
19.03.2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради, в якому просить:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, село Іванівка, вулиця Центральна, будинок 75 Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради (код ЄДРПОУ - 26462152), до повного усунення порушень;
- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, село Іванівка, вулиця Центральна, будинок 75 Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради (код ЄДРПОУ - 26462152), до повного усунення порушень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної позапланової перевірки відповідача виявленні порушення пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які викладені в акті перевірки від 23.12.2019 року № 138. За результатами зазначеної перевірки, позивач дійшов висновку, що подальша експлуатація об`єкта Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради із вищезазначеними порушеннями вимог законодавства, створить загрозу життю та/або здоров`ю людей. Тому, позивач звернувся до суду з вимогами про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3144/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач не скористався своїм правом, та у визначений судом строк не надав відзив на адміністративний позов. Причин не направлення відзиву до суду не повідомив.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах строку розгляду справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 20.12.2019 року по 23.12.2019 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», позивачем було проведено позапланову перевірку Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, село Іванівка, вулиця Центральна, будинок 75.
За результатами зазначеної перевірки складено акт від 23.12.2019 року № 138, яким встановлено порушення вимог законодавства, а саме:
- Кодексу цивільного захисту України № 5403-VІ (далі - КЦЗУ);
-Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 року № 312 (далі - ДБН В.2.5-56:20);
- «Правил улаштування електроустановок», Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок (далі - ПУЕ, ДНАОП 0.00-1.32-01, НПАОП 40.1-1.32-01),
- Національного стандарту України «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», затверджений наказом Мінрегіону України від 15.06.2016 року № 158 (далі - ДСТУ Б В.1.-36:2016);
- Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (далі - Порядок здійснення навчання населення);
- Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200 «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю» (далі-Порядок забезпечення);
- Постанови кабінету Міністрів України ПКМУ № 841 від 30.10.2013 «Про затвердження порядку проведення евакуації у разі загрози виконання або виникнення надзвичайних ситуацій» (далі - ПКМУ № 841);
Перевіркою встановлені наступні порушення:
- дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які повинні забезпечувати I групу вогнезахисної ефективності, що є порушенням підпункту 2.5, пункту 2, розділу III ППБУ;
- будівлю стаціонарного відділення постійного або тимчасового проживання не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації, системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, що є порушенням підпункту 1, 2, пункту 1 розділу V ППБУ, підпункту 7.2, п. 7 таблиці А.1, додаток А, пункту 4 таблиці Б.1, додаток Б ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- не виконано захист будівлі зовнішніми установками від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів, що є порушенням підпункту 1.21, підпункту 1 розділ IV ППБУ;
- не виконано замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що є порушенням підпункту 1.20, пункту 1, розділ IV ППБУ;
- в будівельні коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням, що є порушенням підпункту 2.31, пункту 2, розділ III ППБУ;
- двері на шляхах евакуації з групи «Казка» відчиняються не в напрямку виходу з приміщення а в протилежному напрямку, що є порушенням підпункту 2.27, пункту 2, розділу III ППБУ;
- вхідні двері в будівлю відчиняються не в напрямку виходу з будівлі а в протилежному напрямку, що є порушенням підпункту 2.27, пункту 2, розділу III ППБУ;
- в приміщенні групи «Казка» поруч з електричним водонагрівачем (бойлером) з`єднання жил проводів здійснено скрутками а не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, що є порушенням підпункту 1.6, пункту 1 розділ IV ППБУ;
-в приміщенні «ПРАЧКА» поруч з пральною машиною з`єднання жил проводів здійснено скрутками а не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, що є порушенням підпункту 1.6, пункту 1 розділ IV ППБУ;
- в коридорі поруч з групою «БДЖІЛКА» вимикач встановлено на горючу основу (конструкцію) без підкладання під нього суцільного негорючого матеріалу, що повинен виступати за габарити апарата не менше ніж на 0, 01 метра, що є порушенням підпункту 1.17, пункту 1 розділ IV ППБУ;
- не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників, що є порушенням підпункту 3.17, пункту 3 розділу V ППБУ;
- територія об`єкта, будівля та приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки, що є порушенням пункту 8, розділу II ППБУ;
- посадові особи та працівники не проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях», що є порушенням пункту 16, розділ II ППБУ;
- пожежний щит (стенд) не доукомплектовано засобами пожежогасіння, а саме протипожежними покривалом у кількості 1 шт., що є порушенням підпункту 3.11, пункту 3 розділ V ППБУ;
- не проведено розрахунок та не позначено на вхідних дверях до приміщення котельної, а також у межах приміщення та ззовні категорію за вибухопожежною та пожежною небезпекою згідно з вимогами ДСТУ Б В.1.-36:2016 «Норм визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони за НПАОП 40.1-1-32.01, що є порушенням підпункту 2.9, пункту 2, розділ III ППБУ;
- не проведено ідентифікацію на предмет визначення потенційної небезпеки об`єкту, що є порушенням статті 20 Кодексу цивільного захисту України, пункту 7 Наказу МНС України від 16.08.2005 № 140, Наказу МНС України від 23.02.2006 № 98;
- відсутні обсяги забезпечення працюючого персоналу об`єкту (населення яке працює в зоні можливого хімічного забруднення (п.6 додатку до порядку), що є порушенням пункту 2 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України; Постанови КМУ від 19.03.2002 № 1200; пункту 1 статті 4 Наказ МВС України від 05.11.2018 № 879;
- не розроблено план евакуації працюючого персоналу об`єкту, що є порушенням пункту 11, 17, 30, 32 Постанови КМУ від 30.10.2013 № 841; пункту 2 частини 9 статті 33 та пункту 4 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України;
- не проведено об`єктивні тренування і навчання з питань цивільного захисту, що є порушенням пункту 11 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України;
- не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії, що є порушенням пункту 3 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України;
- не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, що є порушенням пункту 8 частини 1 статті 20 та статті 40 Кодексу цивільного захисту України.
Примірник акта перевірки отримано 23.12.2019 року директором Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради Толстою В.І., про що свідчить особистий підпис директора.
Зауваження або заперечення до акту перевірки з боку відповідача відсутні.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).
Так, відповідно до ст. 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 4 Закону № 877, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно частини 7 статті 7 Закону № 877 встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до статті 1 Кодексу цивільного захисту України, даний правовий акт регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Згідно пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
В силу приписів частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту.
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а, отже, воно є оціночним.
Разом з цим, на переконання суду, зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.
Суд також виходить з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єкта є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).
Враховуючи наведене, а також факт не надання відповідачем до суду відзиву на позовну заяву та доказів щодо усунення виявлених в акті від 23.12.2019 № 138 порушень, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а відтак позовну заяву необхідно задовольнити.
Згідно зі статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, село Іванівка, вулиця Центральна, будинок 75 Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради (код ЄДРПОУ - 26462152) до повного усунення порушень.
Зобов`язати Комунальний заклад дошкільної освіти Іванівської сільської ради зупинити експлуатацію будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, село Іванівка, вулиця Центральна, будинок 75 Комунального закладу дошкільної освіти Іванівської сільської ради (код ЄДРПОУ - 26462152) до повного усунення порушень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська