Справа № 120/1358/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 червня 2020 р. Справа № 120/1358/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Ковальова В.О.,

представника позивача: Савчука М.В.,

представника відповідача: Козій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), у якому просила:

визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 08, про яке повідомлено листом № 889-952/С-02/8-0200/20 від 28.02.2020 року, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 07.09.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 07.09.2018 року вона подала

заяву про призначення пенсії згідно Списку № 2 відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.12.2018 року відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю стажу роботи в шкідливих умовах та важких умовах праці, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказане рішення відповідача було оскаржено до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 2557/11-32-3/04 від 07.12.2018 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 07.09.2018 та прийняти мотивоване рішення, яким вирішити питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» або мотивованої відмови у призначенні такої пенсії. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

З листа відповідача від 28.02.2020 року позивач дізналася про те, що за результатами повторного розгляду її заяви відповідач відмовив у призначенні пенсії.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

21.04.2020 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року у справі № 120/1172/19-а було зроблено правову оцінку щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 .

На виконання судового рішення у справі №120/1172/19-а Головним управлінням повторно розглянуто заяву від 07.09.2018 року, згідно якої відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно записів трудової книжки, ОСОБА_1 з 21.09.1982 року працювала маляром 4 розряду в «РСЦ» Вінницького державного підшипникового заводу. 01.12.1987 року позивачу присвоєно кваліфікацію маляра - будівельного розряду «РСЦ» відповідно ЄТКД 1986 року.

З 02.10.1989 року по 01.10.1991 року ОСОБА_1 працювала маляром будівельним 4 розряду на дільниці капітального будівництва. З 28.07.1994 року прийнята маляром будівельним 4 розряду в РБУ Вінницького підшипникового заводу - «Вінницький підшипниковий завод »; з 08.04.2003 року - звільнена.

Також, в період з 10.04.2003 року по 29.07.2005 року працювала на посаді маляра 4 розряду в бригаді малярів-штукатурів ВАТ «Промжитлосільбуд». З 25.03.2013 року зарахована в Калинівську центральну районну лікарню на посаду «маляра 4 розряду господарсько - обслуговуючого персоналу», де працювала по день звернення за призначення пенсії.

Вказує, що при поданні заяви на призначення пенсії по віку на пільгових умовах за списком №2 ОСОБА_1 , довірену особу заявника - адвоката Савчука М.В. було повідомлено про необхідність надання уточнюючих довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, про що свідчить підпис в розписці - повідомленні.

Однак, уточнюючих довідок для підтвердження спеціального стажу з жодного підприємства (установи ) не надано.

Страховий стаж заявниці складає 28 років 5 місяців 1 днів, спеціальний стаж відсутній.

Отже, ОСОБА_1 повторно відмовлено в призначені пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач та її представник при зверненні до Головного управління не надали уточнюючу довідку, яка б підтверджувала спеціальний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

За таких обставин, відповідач вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року вирішено розгляд цієї справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 26 травня 2020 року о 09:30 год. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати для огляду в судовому засіданні пенсійну справу ОСОБА_1

04.06.2020 року у судове засідання сторони з`явилися.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити, надавши пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав вказаних у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, матеріали пенсійної справи, судом встановлено наступне.

07.09.2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком по Списку № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви надала: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення/перерахунок пенсії; паспорт/посвідку; трудову книжку; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року; довідку про зміну назви організації; довідку про прийняття на роботу (навчання); інший документ (довіреність та паспорт, код довіреної особи ОСОБА_2 ).

Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії позивачу: диплому про навчання; довідки, що визначає право на пенсію на пільгових умовах; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб.

Рішенням № 2557/11-32-3/04 від 07.12.2018 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказане рішення відповідача позивач оскаржила в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 2557/11-32-3/04 від 07.12.2018 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 07.09.2018 та прийняти мотивоване рішення, яким вирішити питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» або мотивованої відмови у призначенні такої пенсії. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

На виконання судового рішення від 07.05.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 32 від 11.08.2019 року відмовлено у призначенні пенсії позивачу в призначенні пенсії за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У змісті вказаного рішення зазначено, що з записів у трудові книжці ОСОБА_1 не вбачається факт роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Назва професії, за якою працювала ОСОБА_1 не відповідає назві професії, працівникам якої надано право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. За відсутності уточнюючих довідок про характер виконуваних робіт, передбачених п. 20 Порядку підтвердження стажу, не вбачається (і жодним документом не підтверджується) зайнятість на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Страховий стаж заявниці становить 28 років 5 місяців 1 днів, спеціальний стаж роботи в шкідливих та важких умовах праці, який дає право на пенсію на пільгових умовах - відсутній.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправними, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із частинами першою, другою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

Окремо слід вказати, що процедура застосування Списків №1 і №2 визначена, Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383)

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (п. 4.2 Порядку №383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Разом з цим, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та, розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №383 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №383, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №2, є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідна позиція викладена в постановах ВСУ від 10.09.2018 року та ВС від 23.01.2018 року.

Оцінюючи позицію відповідача щодо відмови у позові з підстав відсутності уточнюючої довідки та в контексті наведеного вище, суд вказує на наступне.

Як зазначалась вище, разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Пунктами 1, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пунктів 20, 23, 24 Порядку № 637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку №5 до Порядку.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, як видно з наведеного, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як видно із матеріалів справи, позивач надав відповідачу лише трудову книжку № НОМЕР_1 , в якій зазначено, що з 01.09.1979 по 21.07.1982 навчалася за професією маляр у МПТУ № 6. З 21.09.1982 по 01.10.1991 позивач працювала малярем 4 розряду 18 Державного підшипникового заводу; з 28.07.1994 по 08.04.2003 - малярем 4 розряду Вінницького підшипникового заводу; з 10.04.2003 по 29.07.2005 - малярем 4 розряду у ВАТ «Промжитлосільбуд»; з 25.03.2013 по 07.09.2018 - малярем 4 розряду Калинівської центральної районної лікарні.

Проте, уточнююча довідка із цих підприємств відповідачу не надана.

При цьому, суд звертає увагу, що у розписці - повідомленні, яка отримана позивачем, вказано на відсутність в переліку довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що право на пільгову пенсію виникає у разі, якщо працівник зайнятий робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, тобто має виконуватись певна робота.

Так, постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173 затверджено Список №2 «Виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», до розділу XV «Металообробка», пункту 6 «виробництво окрасочних робіт», підпункту «а» «Робочі» віднесено: маляри, що працюють з емалевими красками, нітрокрасками, нітролаками і свинцовими красками.

Постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991 р. затверджено Список №2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах», серед яких є:

Розділ XXXIII. Загальні професії

450 - маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Постановою КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №162 від 11.03.1994 р. (втрат. чин. 16.01.2003р.) затверджено Список №2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до якого включено:

Розділ XXXIII. Загальні професії

450 Маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки

Постановою КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 р. № 36 затверджено Список №2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», у якому значаться:

Розділ XXXIII. Загальні професії ( у всіх галузях господарства)

Абзац 23 - маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки

Із аналізу процитованого видно, що посада маляра включена до Списку № 2, що дає право на пільгову пенсію, за умови виконання певних робіт, зокрема із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Проте, з наданих позивачем до пенсійного фонду документів та трудової книжки неможливо встановити чи виконувала вона роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, а саме чи була зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Окремо суд звертає увагу, й на те, що пільговий стаж зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Також, суду надано копію наказу № 470/37 від 07.06.1994 року «Про результати проведення атестації робочих місць» на Державному підшипниковому заводі.

26.05.2020 року в судовому засіданні представник позивача надав довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів № 254 від 02.05.2019 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Вінницький підшипниковий завод» на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до зазначеної довідки ОСОБА_1 працювала повний робочий день у ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» з 21.09.1982 року по 01.10.1991 року та з 28.07.1994 року по 08.04.2003 року у виробництві РСУ маляром, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче третього класу небезпеки., що пеедбачено Списком №2, розділом 33 підроздіом 33 Постанови КМУ України №36 від 16.01.2003 року.

Також у довідці зазначено підстави для її видачі.

У судовому засіданні досліджено матеріали адміністративної справи №120/1172/19 та встановлено, що представником позивача зазначена довідка при розгляді справи до суду не надавалася.

Також її не було надано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області для врахування пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Довідка № 254 відсутня в матеріалах пенсійної справи.

Відповідачем у вересні 2018 року направлявся запит до ліквідатора ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» щодо надання довідки для підтвердження пільгового стажу позивача, однак відповідь на запит та відповідна довідка до пенсійного фонду не надходила.

Таким чином, при винесенні оскаржуваного рішення відповідачу не було відомо про наявність такої довідки №254 від 02.05.2019 року та оцінка їй не надавалася.

Разом з тим, таку довідку відповідно до п. 20 Порядку №637 представником позивача надано до суду.

Також суд звертає увагу, що законодавець чітко визначив порядок розгляду питань про призначення пенсій та обов`язковість прийняття відповідного рішення, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури та за відсутності відповідного рішення зобов`язувати суб`єкта владних повноважень призначати, нараховувати і виплачувати пенсію та фактично підміняти державний орган. Окрім того, суд вкотре наголошує, що орган пенсійного фонду приймає рішення щодо призначення відповідної пенсії виключно на підставі заяви та додатково поданих до неї документів (уточнюючої довідки, в якій має містить відомості про виконання відповідних робіт).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах належним способом захисту прав позивача буде скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 32 від 11.08.2019 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено, що відповідачем не надано оцінку довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів № 254 від 02.05.2019 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Вінницький підшипниковий завод» на ім`я ОСОБА_1 .

А тому суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 07.09.2018 року з урахуванням висновків суду та довідки №254 від 02.05.2019 року та прийняти відповідне рішення про призначення чи відмову у призначенні пенсії позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч.2 ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що адміністративний суд не може захистити права позивача обраними ним способами шляхом зобов`язання відповідача призначити пільгову пенсію, суд приходить до висновку, що ефективним способом відновлення порушеного права буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2018 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та наданої довідки №254 від 02.05.2019 року.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, що позов задоволено частково, витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню частково у розмірі 560,52 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 32 від 11.08.2019 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 07.09.2018 року та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи та довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів № 254 від 02.05.2019 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Вінницький підшипниковий завод».

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 560,52 грн. (п`ятсот шістдесят гривень копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Повне судове рішення складено та підписано суддею 10.06.2020.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна