Справа № 440/2823/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/2823/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності ГТУЮ у Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні у розмірі 13349,14 грн;

- зобов`язання ГТУЮ у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 13349,14 грн;

- стягнення з ГТУЮ у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з огляду на факт невиплати вихідної допомоги при звільненні по день винесення рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування наведених питань, суддею встановлено наступне.

Так, зі змісту позовних вимог слідує, що позивачем заявлені три позовні вимоги, одна з яких немайнового характеру (про визнання протиправною бездіяльності ГТУЮ у Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні у розмірі 13349,14 грн), а інші дві -майнового характеру (про зобов`язання ГТУЮ у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 13349,14 грн та стягнення з ГТУЮ у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з огляду на факт невиплати вихідної допомоги при звільненні по день винесення рішення у справі).

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас, за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 грн.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах виключно про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 79684987), виходячи з аналізу норм законодавства, дійшов висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на це, пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюється на вимогу позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Також за приписами пункту 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, відносяться суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору.

Таким чином, оскільки вихідна допомога, на переконання суду, не є складовою частиною заробітної плати, пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", також не поширюється й на вимоги позивачів про стягнення вихідної допомоги.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що жодна із заявлених позивачем позовних вимог майнового характеру не підпадає під вимоги, за які останню може бути звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Розмір судового збору за одну вимогу немайнового характеру для фізичної особи складає 840,80 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а розмір судового збору за вимогу майнового характеру для фізичної особи складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 840,80 грн та не більше 10510,00 грн.

В даному випадку до позовної заяви позивачем додано документ про сплату судового збору лише на суму 840,80 грн, що відповідає розміру судового збору за одну вимогу немайнового характеру.

Водночас, документів на підтвердження оплати судового збору за інші дві позовні вимоги майнового характеру позивач до позовної заяви не надала.

При цьому, суд зауважує, що позивачем у прохальній частині позову зазначено лише конкретну суму вихідної допомоги, що підлягає нарахуванню та виплаті на її користь відповідачем (13349,14 грн) та не зазначено конкретних розмірів суми заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з огляду на факт невиплати вихідної допомоги при звільненні.

З огляду на це, суд вказує, що судовий збір за подання цього позову з майновими вимогами становить 1 відсоток ціни заявлених позовних вимог.

Також, частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 та долученого до позовної заяви витягу з наказу від 23.12.2019 №1785/к слідує, що про порушення своїх прав, пов`язаних з виплатою вихідної допомоги, останній стало відомо в день її звільнення, тобто 23.12.2019.

Разом з тим, з вказаним позовом до суду позивач звернулася лише 02.06.2020.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даним позовом (початок перебігу строку 24.12.2019, закінчення - 24.03.2020), визначений статтею 233 Кодексу законів про працю України, та не виконано вимоги частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині долучення до позову заяви про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, дана позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Беручи до уваги наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-ІХ від 30.03.2020, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- документа про сплату судового збору в сумі 1 відсоток ціни позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі 13349,14 грн, а також стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з огляду на факт невиплати вихідної допомоги при звільненні по день винесення рішення у справі (за реквізитами: отримувач - УК у м. Полтаві/м. Полтава/22030101, , банк - Казначейство України (ЕАП), рахунок - UA4016002, призначення платежу - Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або належних доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску позивачем такого строку або належних документальних доказів на підтвердження факту дотримання останнім строку звернення до суду.

Роз`яснити, що будь-які строки, встановлені судом у цьому рішенні, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-ІХ від 30.03.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжуються на строк дії такого карантину.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Гіглава