Справа № 826/10173/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

адміністративне провадження №К/9901/6680/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
Позивач звернувся до суду з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 11 липня 2017 року № 4591-р/пк-пз; зобов`язати відповідача прийняти до розгляду скаргу від 09 липня 2017 року року №UA-2017-04-19-000476.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 11 липня 2017 року №4591-р/пк-пз.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 березня 2020 року касаційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року залишено без задоволення.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року в цій справі в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Зобов`язано Антимонопольний комітет України прийняти до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» від 09 липня 2017 року №UA-2017-04-19-000476.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2019 року залишено без змін.

27 квітня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» про винесення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат. В обґрунтування якої позивач вказує, що судом касаційної інстанції при ухваленні постанови не було вирішено питання судових витрат, понесених позивачем.

В прохальній частині заяви про винесення додаткового судового рішення позивач просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6400,00 грн.

Перевіривши доводи вищевказаної заяви про ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову до Окружного адміністративного суду міста Києва у розмірі 1600,00 грн (платіжне доручення № 3602 від 08 серпня 2017 року), за подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду у розмірі 2400,00 (платіжне доручення № 4287 від 07 листопада 2018 року) та за подання касаційної скарги до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у розмірі 3200,00 (платіжне доручення № 4444 від 06 березня 2019 року).

Поруч з цим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 800,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету України.

За такого правового регулювання та обставин справи, судові витрати за сплату судового збору у розмірі 6400,00 грн підлягають компенсації позивачеві, на користь якого ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідача по справі.

Керуючись статтями 132, 139, 244, 252 КАС України,

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» про винесення додаткового судового рішення у справі №826/10173/17 задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Театральна, 9; ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6400,00 (шість тисяч чотириста) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету України (03680, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. А. Губська

Судді Л. О. Єресько

В. М. Соколов