Справа № 809/1138/17
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2020 р. справа № 809/1138/17
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегією суддів: головуючого судді Чуприни О.В
суддів: Боршовського Т.І., Микитин Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Запоточної В.В.
представника відповідача не з`явився,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Івано-Франківська обласна державна адміністрація, про визнання протиправною та скасування постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 , стягувач) 08.08.2017 звернувся в суд із позовною заявою до Державної виконавчої служби України (надалі по тексту також первинний відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384.
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправне, на думку позивача, винесення державним виконавцем постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384, оскільки до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (надалі по тексту також - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, орган пенсійного фонду) не було подано корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 по 01.08.2005 та з 01.08.2005 по 19.10.2005.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом в первинному розгляді справи 25.10.2017 постановлено ухвалу (а.с.118-119 том І) про заміну відповідача Державну виконавчу службу України належним відповідачем Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі по тексту також відповідач).
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45652384 від 21.07.2017 (а.с.125-128 том І).
За наслідками розгляду апеляційної скарги постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду 25.10.2017 у справі №809/1138/17 без змін (а.с.188-191 том І).
В подальшому, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.02.2020, касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (а.с.232-240 том І).
За змістом вимог частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду зазначила наступні висновки і мотиви:
- "Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції, при розгляді справи щодо оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2013 року в цій справі не залучено Івано-Франківську обласну державну адміністрацію, що є боржником у виконавчому провадженні ВП №45652384, та яку зобов`язано подати до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з урахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14 січня 2003 року по 01 серпня 2005 року та з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року.
При цьому, суди дійшли висновку про протиправність прийняття спірної постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником в повному обсязі не виконано судове рішення.";
- "На порушення наведених вище приписів процесуального закону та принципів адміністративного судочинства, судом першої інстанції не залучено до участі у справі як третьої особи Івано-Франківську обласну державну адміністрацію, не зважаючи на те, що оскаржуване рішення відповідача прийнято у рамках виконавчого провадження, боржником у якому є Івано-Франківська обласна державна адміністрація. При цьому, результат розгляду даної справи безпосередньо впливає на права та інтереси Івано-Франківської обласної державної адміністрації як учасника виконавчого провадження.";
- "З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, яка має вирішити питання про необхідність залучення Івано-Франківську обласну державну адміністрацію до участі в справі в якості третьої особи.".
Вказана адміністративна справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 13.03.2020 (а.с.241 том І).
Ухвалою суду від 17.03.2020 (а.с.249-253 том І) справу №809/1138/17 прийнято до провадження Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Одночасно пунктом 2 вказаної ухвали суду залучено Івано-Франківську обласну державну адміністрацію до участі в справі №809/1138/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (надалі по тексту також третя особа, облдержадміністрація, Івано-Франківська ОДА, боржник), та пунктом 4 ухвали призначено судовий розгляд на "27" березня 2020 р. о 10:00 год.
Тією ж ухвалою від 17.03.2020 суд витребував у відповідача і третьої особи усі письмові докази і пояснення, необхідні, на переконання суду, для всебічного і об`єктивного розгляду і вирішення справи.
Ухвалою суду від 20.03.2020 за клопотанням Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2020, продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , письмового пояснення і доказів до 07.04.2020 (а.с.33-36 том ІІ).
Пунктом 4 резолютивної частини ухвали суду від 20.03.2020 відкладено судовий розгляд даної справи на "13" квітня 2020 р. 10:00 год.
Позивач протиправність оскаржуваного рішення відповідача додаткового мотивував власними клопотаннями і поясненнями від 18.09.2017 і від 12.10.2017 (а.с.26-27, 38-39 том І)
В свою чергу, після повернення справи із Верховного Суду позивач, 08.04.2020 і 05.06.2020, в тому числі на виконання вимог ухвали суду від 17.03.2020, подав до суду письмові пояснення та додаткові докази (а.с.112-117, 118-131, 227, 240, 241-242 том ІІ).
У зв`язку із надходженням клопотання представника відповідача і представника третьої особи, суд ухвалив відкласти розгляд справи на "07" травня 2020 р. о 10:00 год. (а.с.168 том ІІ).
При новому судовому розгляді справи відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.04.2020 (а.с.177-179 том ІІ). Обґрунтовуючи правомірність винесення постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384, відповідач вказав на наступні обставини. Зокрема відзначив, що згідно виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 за №2а-3201/12/0970 зобов`язано Івано-Франківську обласну державну адміністрацію подати до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 до 01.08.2005 та з 01.08.2005 до 19.10.2005. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 01.12.2014 відкрито виконавче провадження ВП №45652384 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Боржнику встановлено семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення суду. В свою чергу, 15.12.2014 юридичний відділ Івано-Франківської обласної державної адміністрації листом за №976/04-03/107 повідомив відповідача про повне фактичне виконання рішення суду та долучено копії звітності. Зазначене повідомлення та копії звітності отримано 22.12.2014. За вказаних обставин 26.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45652384 з примусового виконання виконавчого листа №2а-3201/12/0970 від 19.11.2014, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 у справі №809/4410/14 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45652384 від 26.12.2014, у зв`язку з чим 25.07.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №45652384. На адресу облдержадміністрації 25.10.2016 направлено вимогу державного виконавця про виконання рішення суду. Після чого, 16.12.2016 на адресу відповідача надійшов лист боржника, яким повідомлено про виконання виконавчого листа від 19.11.2014 за №2а-3201/12/0970. До вказаного листа-відповіді облдержадміністрацією додано копію власного листа від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110, адресованого в Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та відповідну корегуючу і скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 . Такі документи, згідно аргументів відповідача, підтверджували виконання боржником постанови суду, а тому виконавче провадження №45652384, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" підлягало закінченню у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Таким чином, відповідач вважаючи правомірною постанову від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження ВП №45652384, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та письмових поясненнях. Просив позов задовольнити у повному обсязі.
В призначене судове засідання на 05.06.2020, так як і в усі попередні, які були призначені на 27.03.2020, 07.04.2020, 13.04.2020 і 07.05.2020, не з`явилися представники відповідача та третьої особи.
Про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи на вказані календарні дати суд належно повідомляв відповідача і третю особу, про що в метеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.259, 262, 264 том І; а.с.42, 44, 45, 90, 99, 106, 107, 108, 134-139, 173, 186-189, 197, 211, 217, 226 том ІІ).
При цьому, представник відповідача 10.04.2020 у відношенні до судового засідання, що мало відбутися 13.04.2020, подав в суд клопотання про відкладення судового розгляду справи до закінчення карантину на території України.
Разом з тим, як відзначено вище 21.04.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов із відповідними доказами та матеріалами виконавчого провадження №45652384. Отже, відповідач в розумінні частини 1 статті 268 КАС України скористався правом на подання відповідної заяви по суті справи відзиву на позов.
Третя особа так само як і відповідач 27.05.2020 (засобами електронного зв`язку і шляхом повідомлення за допомогою засобів телефонного зв`язку) була обізнана про судове засідання, призначене на 05.06.2020.
Крім того, усі процесуальні рішення суду, в тому числі і судові повістки, скеровувалися третій особі як і відповідачу за офіційною електронною адресою (поштовою скринькою) суб`єкта владних повноважень.
Відтак, третій особі було достеменно відомо про вимоги суду щодо подання відповідних письмових пояснень і доказів по справі, які до суду станом на 05.06.2020 так і надані не були.
10.04.2020, 05.05.2020, 25.05.2020 і 05.06.2020 представники третьої особи за підписом Гнип І.Я. та Луцишин І.В. подали клопотання про перенесення судового засідання з розгляду справи, призначені на 13.04.2020 о 10:00 год., на 07.05.2020 о 10:00 год., на 27.05.2020 о 10:00 год. і на 05.06.2020 о 10:00 год. Дані клопотання мотивовані введенням Урядом України на всіх території держави карантину (а.с.145, 174, 191, 200, 203 том ІІ)
Разом з тим, в період з 17.03.2020 по 05.06.2020 представник третьої особи не подав до суду жодного клопотання про продовження процесуальних строків та встановлення іншої граничної дати виконання коментованих вимог/пропозицій ухвали суду на подання письмового пояснення по справі і відповідних письмових доказів, зміст і обсяг яких визначений судом в ухвалах від 17.03.2020 і 20.03.2020.
Івано-Франківська обласна державна адміністрація не повідомила суд із посиланням на належні докази про обставини існування об`єктивних перешкод чи обмежень у реалізації власного права підготовити і подати в суд письмові пояснення і докази у зв`язку із дією положень постанов Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" і №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів".
Відповідач як один із центральних органів виконавчої влади з розташуванням в місті Києві, скористався можливістю подання відзиву по справі за допомогою засобів електронного зв`язку із відповідним наступним поданням його засобами поштового зв`язку, а третя особа про причини не використання такого дистанційного способу виконання вимог ухвали суду не повідомила.
Колегія суддів враховує й те, що згідно відомостей Автоматизованої системи діловодства Івано-Франківського окружного адміністративного суду та Єдиного державного реєстру судових рішень представник Івано-Франківської обласної державної адміністрації Луцишин Ірина Василівна 02.06.2020 і 04.06.2020 брала участь у судових засіданнях як представник третьої особи та відповідача в приміщені Івано-Франківського окружного адміністративного суду в розгляді адміністративних справ №300/95/20 і №2а-263/08/0970 про що, в тому числі, свідчать копії протоколів судового засідання по даних справах.
З урахуванням вказаного, для забезпечення розгляду і вирішення адміністративної справи в розумний строк, а також зважаючи на подання відповідачем відзиву на позов і відповідних витребуваних судом письмових доказів, суд не вбачає процесуальних перешкод для вирішення спору про суті, в тому числі із урахуванням положень пункту 3 розділу IV "Прикінцеві положення" КАС України.
В матеріалах справи міститься достатньо письмових доказів і заяв по суті справи (позовна заява і відзив на позовну заяву, матеріали виконавчого провадження), для того щоб суд міг прийняти законне і обґрунтоване судове рішення в розумінні статті 242 КАС України.
Також слід врахувати й те, що для вирішення спору у даній справі, положеннями статті 287 КАС України встановлені скорочені строки судового розгляду, а відповідно частини 3 статті 268 даного Кодексу неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 1 цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Таким чином, бажання суду вирішити спір в розумні строки без участі представників відповідача і третьої особи має "легітимну мету" і є "обґрунтованим втручанням", що спрямоване на забезпечення права позивача на своєчасний судовий розгляд справи і відповідно захисту в суді.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 у справі №2а-3201/12/0970 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, щодо неподання до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 , з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14 січня 2003 року по 01 серпня 2005 року та з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року.
За наслідками розгляду апеляційної скарги Львівським апеляційним адміністративним судом постановою від 20.10.2014 скасовано постанову суду першої інстанції від 25.06.2013 у справі №2а-3201/12/0970 та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.
Визнано протиправними дії Івано-Франківської обласної державної адміністрації з подачі недостовірної звітності до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську стосовно трудового стажу ОСОБА_1 , стажу державного службовця та страхового стажу.
Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо неподання до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 , з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року.
Зобов`язано Івано-Франківську обласну державну адміністрацію подати до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 19.11.2014 видано у справі №2а-3201/12/0970 виконавчий лист (а.с.82 том І).
26.11.2014 позивач подав до Державної виконавчої служби України заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа від 19.11.2014 (а.с.61 том І).
Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 01.12.2014 відкрито виконавче провадження ВП №45652384 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа та надано боржнику - Івано-Франківській обласній державній адміністрації семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення суду (а.с.65 том І).
05.12.2014 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією отримано постанову про відкриття зазначеного виконавчого провадження (а.с.66-67 том І).
Юридичним відділом Івано-Франківської обласної державної адміністрації листом від 15.12.2014 за №976/04-03/107 повідомлено відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про повне виконання рішення суду за виданим 19.11.2014 судом виконавчим листом в адміністративній справі №2а-3201/12/0970 та долучено копії звітності. Зазначене повідомлення та копії звітності отримано відповідачем 22.12.2014 (а.с.69, 70-79 том І).
У зв`язку із вказаним 25.07.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 45652384 (а.с.95 том І).
Відповідачем 25.10.2016 направлено Івано-Франківській обласній державній адміністрації вимогу державного виконавця №45652384/15 про виконання рішення суду (а.с.97-98 том І).
Після чого, 16.12.2016 на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України надійшла письмова відповідь Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 17.11.2016 за №8888/1/1-16/01-026, яким повідомлено відповідача про виконання виконавчого листа суду від 19.11.2014 за №2а-3201/12/0970. До вказаної відповіді додано копію листа від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110, адресованого боржником до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, та відповідну корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 (а.с.101-111 том І).
21.07.2017 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45652384 (а.с.114 том І).
В оскаржуваній постанові державним виконавцем зазначено, що підставою для закінчення виконавчого провадження ВП №45652384 стало те, що: "16.12.2016 до відділу надійшов лист за підписом першого заступника голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації Савки Марії, в якому зазначено, що Івано-Франківською обласною державною адміністрацією на виконання виконавчого листа від 19.11.2014 №2а-3201/12/0970 Івано-Франківського окружного адміністративного суду подано інформацію до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську. До вказаного листа додано копію листа від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110 за підписом заступника голови-керівника апарату облдержадміністрації Крецул Валерія та відповідну корегуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 . Таким чином, Івано-Франківською обласною державною адміністрацією особисто подано до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську документи, зазначені у виконавчому листі №2а-3201/12/0970 Івано-Франківського окружного адміністративного суду" (а.с.101-113 том І).
Обґрунтовуючи невиконання рішення суду, серед іншого, позивачем надано копію листа Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №5168/06 від 31.07.2017, згідно з яким звітність відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з додатками від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську не надходила (а.с.30 том І).
З наведених підстав та із урахуванням мотивів, викладених у власних клопотаннях і поясненнях від 18.09.2017, від 12.10.2017, від 08.04.2020 і 05.06.2020 (а.с.26-27, 38-39 том І; а.с.112-117 том ІІ) позивач вважає оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження №45652384 від 21.07.2017 протиправною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів/посадових осіб (надалі по тексту також - рішення) відповідно до приписів частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VІІІ (надалі по тексту також Закон №1404-VІІІ) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, які спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом положень частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, серед яких, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Приписами частини 1 статті 5 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Частиною 1, пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону №606-ХIV від 21.04.1999, що діяв на час відкриття виконавчого провадження №45652384) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, яке зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що на примусове виконання в відділу примусового виконання рішень ДВС України надійшов виконавчий лист з виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 у справі № 2а-3201/12/0970.
Судовим рішенням, на виконання якого Івано-Франківським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №2а-3201/12/0970 видано виконавчий лист, боржника Івано-Франківську обласну державну адміністрацію зобов`язано подати до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 до 01.08.2005 та з 01.08.2005 до 19.10.2005, тобто зобов`язано особисто вчинити певні дії.
Після відновлення 25.07.2016 виконавчого провадження №45652384 державним виконавцем, на адресу Івано-Франківської обласної державної адміністрації 25.10.2016 направлено вимогу державного виконавця №45652384/15 про виконання рішення суду.
16.12.2016 на адресу відповідача надійшов лист третьої особи, яким повідомлено про виконання виконавчого листа. Боржником, як свідчення виконання рішення суду, додано копію листа від 16.11.2016 за № 1345/0/2-16/01-110, адресованого структурним підрозділом облдержадміністрації до органу пенсійного фонду, та відповідну, як вважає боржник, корегуючу і скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 .
Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
За доводами відповідача, Івано-Франківською обласною державною адміністрацією особисто подано до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську документи, зазначені у виконавчому листі №2а-3201/12/0970 Івано-Франківського окружного адміністративного суду, а тому були наявні достатні підстави для закінчення виконавчого провадження №45652384 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
При цьому, позивач стверджує про невиконання рішення суду, а отже відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження №45652384, оскільки згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №5168/06 від 31.07.2017, звітність відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з додатками згідно листа боржника від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську не надходила.
Досліджуючи такі доводи позивача щодо неправомірності винесення державним виконавцем 21.07.2017 постанови про закінчення виконавчого провадження №45652384, колегією суддів встановлено наступне.
Так, в матеріалах справи міститься лист Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №5168/06 від 31.07.2017, зміст якого свідчить, що станом на 31.07.2017 звітність відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з додатками від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську не надходила. Відомості такого листа вказують на те, що він надавався на вимоги ухвали суду в іншій справі №809/1949/16 (а.с.30 том І).
В розгляді справи суд затребував і оглянув матеріали справи №809/1949/16, яка розглядалася в 2016 році судом за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську і Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Описова і мотивувальна частина постановою суду від 31.08.2017 у справі №809/1949/16 містить відомості наступного змісту:
"Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 року витребувано в Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську інформацію щодо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з додатками, подану 16.11.2016 вих.№1345/0/2-16/01-110 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією до Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та облікову картку з реєстру застрахованих осіб, що стосується ОСОБА_1 за період з 1996 року по 2005 рік включно (а.с.125-127).
Однак, Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську листом від 31.07.2017 за №5168/06 повідомило суд про те, що звітність відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з додатками від 16.11.2016 року за №1345/0/2-16/01-110 до Управління не надходила (а.с.158).".
Щодо вказаної обставини суд у даній справі застосовує положення частини 7 статті 78 КАС України, відповідно до яких обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як уже зазначалось судом, Верховний Суд скасовуючи постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2018, у власній постанові від 28.02.2020 зазначив, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, яка має вирішити питання про необхідність залучення Івано-Франківську обласну державну адміністрацію до участі в справі в якості третьої особи.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою суду від 17.03.2020 (пунктом 2) залучено Івано-Франківську обласну державну адміністрацію до участі в справі №809/1138/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Тією ж ухвалою від 17.03.2020 суд витребував, зокрема, у третьої особи усі письмові докази і пояснення, на підтвердження чи спростування обставин, виконання виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 за №2а-3201/12/0970 про зобов`язання облдержадміністрацію подати до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську корегуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 до 01.08.2005 та з 01.08.2005 до 19.10.2005 (а.с.249-253 том І).
Однак, вимоги ухвали суду від 17.03.2020 Івано-Франківська обласна державна адміністрація впродовж усього розгляду даної адміністративної справи №809/1138/17 не виконала.
Не надано суду жодного письмового пояснення з приводу того: а) за яких обставин і яким чином третьою особою фактично проведено виконання за виконавчим листом Івано-Франківського окружного адміністративного суду, виданого 19.11.2014 у справі №2а-3201/12/0970 у виконавчому провадженні ВП №45652354; б) чи мало місце фактичне надіслання та безпосереднє отримання Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську листа Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110 в межах виконання виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду, виданого 19.11.2014 у справі №2а-3201/12/0970; в) щодо юридичних і фактичних причин видачі і формування Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську листа №5168/06 від 31.07.2017, за змістом якого звітність відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з додатками від 16.11.2016 за №1345/0/2-16/01-110 до Управління не надходила.
За змістом частини 2 статті 51 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу.
Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина 2 статті 44 КАС України).
Згідно вимог частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані, поряд з іншим, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.
Разом з тим, відповідно до частин 1, 2, 5 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).
Зважаючи на те, що відповідач у відзиві на позов не надав належного обґрунтування причин власних висновків про повне виконання рішення суду за його змістом та в межах принципу офіційності, суд виходить із наступних мотивів.
В першу чергу, слід відзначити, що ОСОБА_1 неповноту виконання рішення суду обґрунтовує додатково у власних клопотаннях і поясненнях від 18.09.2017, від 12.10.2017, від 08.04.2020 і 05.06.2020 (а.с.26-27, 38-39 том І; а.с.112-117 том ІІ), в яких, серед іншого, позивач наполягає на застосування висновків постанов Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970 та від 23.09.2013 у справі №2а-3465/11/0970, так як останніми вирішено присудити із боржника середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 до 01.08.2005 та з 01.08.2005 до 19.10.2005, тобто за період який визначений судом у виконавчому листі від 19.11.2014 у справі №2а-3201/12/0970.
В другу чергу, неподання боржником корегуючої і скасовуючої звітності позивач, як свідчать матеріали справи, поділяє на два окремих періоди, зокрема:
- з 14.01.2003 до 01.08.2005, обставини з приводу якого, на думку ОСОБА_1 встановлені у постанові суду від 23.09.2013 у справі №2а-3465/11/0970;
- з 01.08.2005 до 19.10.2005, обставини з приводу якого, на думку ОСОБА_1 встановлені у постанові суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970.
В контексті вказаного суд відзначає, що предметом розгляду справи є постанова державного виконавця від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384, провадження по якому здійснюється за виконавчим листом від 19.11.2014 у справі №2а-3201/12/0970.
Таким чином, весь обсяг змісту, мотивів і висновків, із яких виходив суд, міститься виключно у судових рішеннях по справі №2а-3201/12/0970, по якій і видано 19.11.2014 виконавчий лист.
Вивчення змісту усього тексту постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2014 у справі №2а-3201/12/0970 свідчить, що останні, в ретроспективі станом на 25.06.2013, мають посилання виключно на два рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 і від 26.02.2007, зокрема:
- "Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.08.2005 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі, страхові внески з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року були перераховані до Пенсійного фонду власником УКБ ОДА - Івано-Франківською обласною державною адміністрацією та внесені до облікової картки системи персоніфікованого обліку як внесок за один місяць за лютий 2008 року.";
Постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2014 у справі №2а-3201/12/0970 ні в описовій, ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах не містять посилання на постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970 та від 23.09.2013 у справі №2а-3465/11/0970, на що наполягає у свої поясненнях позивач у даній справі.

Так, в частині аргументів позивача щодо першого періоду невиконання рішення суду №2а-3201/12/0970 про подання боржником корегуючої і скасовуючої звітності з 14 січня 2003 року по 01 серпня 2005 року, суд відзначає наступне.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 у справі №2а-3465/11/0970 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33793600), залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2014 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/37590460), вирішено стягнути з Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 26 283,77 гривень заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14 січня 2003 року по 01 серпня 2005 року (із зазначеної суми підлягають стягненню обов`язкові платежі та внески).

По перше, постанова суду у справі №2а-3201/12/0970, по якій 19.11.2014 видано виконавчий лист, і закінчення примусового виконання за яким оскаржується у даній справі (809/1138/17), ухвалена 25.06.2013, в той час як постанова суду у справі №2а-3465/11/0970 ухвалена 23.09.2013, тобто майже через 3 місяці пізніше.

Відтак, висновки і мотиви у справі №2а-3465/11/0970, в тому числі щодо присудження на користь ОСОБА_1 26 283,77 гривень заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14 січня 2003 року по 01 серпня 2005 року (із одночасним стягненню обов`язкових платежів та внесків із такої суми), не могли об`єктивно бути врахованими при прийнятті постанова суду у справі №2а-3201/12/0970 від 25.06.2013, що ухвалена на 3 місяці раніше.

По друге, як свідчить описова частина постанови суду у справі №2а-3201/12/0970 від 25.06.2013 спірні правовідносини з приводу неподання боржником належної звітності до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, внаслідок чого у персональних даних ОСОБА_1 за період з 14.01.2003 до 01.08.2005 та з 01.08.2005 до 19.10.2005 виникла невідповідність, що порушують право позивача на належний обрахунок і розмір пенсії, мали місце свій початок з 11.01.2012 та 28.02.2012, зокрема:

- "11.01.2012 року позивачем було подано до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі також УПФУ в м. Івано-Франківську) документи для призначення пенсії за віком.";

- "28.02.2012 року позивач вдруге звернувся до УПФУ в м. Івано-Франківську з вимогою зарахувати йому стаж вимушеного прогулу за періоди з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року до страхового стажу, однак у такому зарахуванні йому було відмолено." (http://reyestr.court.gov.ua/Review/32059576; http://reyestr.court.gov.ua/Review/41029645).

Отже, спірні правовідносини по справі №2а-3201/12/0970 виникли до 11.01.2012 і до 28.02.2012, а за їх захистом ОСОБА_1 , як свідчать оглянуті матеріали даної справи, звернувся в Івано-Франківський міський суд 15.08.2012, який, в свою чергу, в подальшому передав справи до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. При цьому, рішення у справі №2а-3465/11/0970 ухвалено судом 23.09.2013.

По третє, суд не заперечує, що досліджуваний у справі №2а-3465/11/0970 період з 14.01.2003 по 01.08.2005 та обставини присудження, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду 15.08.2012 у №2а-3201/12/0970, в його користь певного розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу із стягненням обов`язкових платежі та внески, має значення для вирішення питання у даній справі (№809/1138/17) про повноту виконання виконавчого листа №2а-3201/12/0970 від 19.11.2014.

Зокрема, як свідчить зміст описової частини постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 у справі №2а-3465/11/0970 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33793600):

- "Справа розглядалася судами першої та апеляційної інстанцій.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано незаконним розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації №19 від 13.01.2003 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника - головного інженера управління капітального будівництва обласної державної адміністрації з 14 січня 2003 року згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням посади; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника - головного інженера управління капітального будівництва обласної державної адміністрації з 14 січня 2003 року; стягнуто на користь ОСОБА_1 15 908,67 грн. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.01.2006 року рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним розпорядження про звільнення позивача з роботи та про поновлення його з 14.01.2003 року на посаді заступника начальника - головного інженера управління капітального будівництва обласної державної адміністрації набрало законної сили. В іншій частині апеляційним судом рішення змінено та ухвалено нове рішення про стягнення з управління капітального будівництва Івано-Франківської облдержадміністрації на користь ОСОБА_1 12 394,79 грн. втраченого заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2006 року скасовані рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року та постанова апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.01.2006 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 10.09.2008 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто на користь ОСОБА_1 8 945,79 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2010 року скасована вказана вище постанова суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 17 232,75 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року з врахуванням індексації та інших платежів за несвоєчасну виплату заробітної плати із стягненням з зазначеної суми обов`язкових платежів та внесків.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.10.2011 року в справі №К-10904/10 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Судом скасовані постанова Івано-Франківського міського суду від 10.09.2008 року та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2010 року, а справа щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.116-119 т.5).";

- "Адміністративна справа надійшла для розгляду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 26.10.2011 року. Ухвалою суду від 28.10.2011 року відкрито провадження у вказаній справі.".

Отже, станом на 25.06.2013, час ухвалення судом постанови у справі №2а-3201/12/0970, у спірних правовідносинах мали місце обставини із присудження в користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу із стягненням обов`язкових платежі та внески в сумах 15 908,67 гривень, 12 394,79 гривень, 8 945,79 гривень і 17 232,75 гривень відповідно.

Оглянуті і дослідженні судом наявні у справі копії матеріалів виконавчого провадження №45652384, в тому числі на підставі яких винесено оскаржувану постанову від 21.07.2017 згідно листа боржника 16.11.2016 року за №1345/0/2-16/01-110 (а.с.101-114 том І), не містять даних за період 14.01.2003 до 01.08.2005 на підтвердження обставини, які із присуджених сум (15 908,67 гривень, 12 394,79 гривень, 8 945,79 гривень, 17 232,75 гривень), станом на 15.08.2012 (день звернення ОСОБА_1 до суду у справі №2а-3201/12/0970) та станом на 25.06.2013 (день ухвалення рішення у справі №2а-3201/12/0970), фактично нараховані та виплачені стягувачу, в тому числі із стягненням обов`язкових платежів і внесків, для того що б відповідач (державний виконавець) міг визначити та перевірити повноту виконання обов`язку боржника із подання корегуючої та скасовуючої звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 по 01.08.2005.

По четверте, суд погоджується із доводами позивача про те, що присуджена у справі №2а-3465/11/0970 постановою суду від 23.09.2013 як остаточна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу (заробітної плати) в розмірі 26 283,77 гривень за той же період вимушеного прогулу з 14 січня 2003 року по 01 серпня 2005 року (із стягненнями обов`язкових платежів та внесків з такої суми), має значення для права ОСОБА_1 на належне обчислення пенсії, в наслідок подання боржником корегуючої та скасовуючої звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 . Втім, така сума присудженого заробітку і здійснені боржником відрахування, після їх фактичного нарахування і виплати/внесення облдержадміністрацією, не були предметом дослідження у справі №2а-3201/12/0970 з вище вказаних по тексту рішення причин.

Дані правовідносин між позивачем і облдержадміністрацією є іншим публічно-правовим спором, який не може досліджуватися у даній справі (№809/1138/17).

В частині тверджень ОСОБА_1 щодо другого періоду невиконання рішення суду у справі №2а-3201/12/0970 про подання боржником корегуючої і скасовуючої звітності з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року, суд відзначає наступне.

Відомості із Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/18848368), залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/21824586), вирішено стягнути з Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно у розмірі 13 649,40 гривень (з зазначеної суми підлягають стягненню обов`язкові платежі та внески).

Мотивувальна частина даної постанови містить наступні висновки: "…судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.02.2007 року, яке ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2007 року залишено без змін, на користь ОСОБА_1 стягнено 2 437,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого невиконанням рішення суду (а.с.184-185, 291-292 том І). У судовому засіданні позивач визнав, що ним отримано вказані кошти. А тому на користь останнього підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно у розмірі 13 649,40 грн. (16 086,90 грн. 2 437,50 грн.).".

В даному випадку суд відзначає, що вказана постанова суду містить посилання на рішення Івано-Франківського міського суду від 26.02.2007, яке враховано судом при ухвалені постанови від 25.06.2013 у справі №2а-3201/12/0970, повноту виконання якого суд перевіряє у даній справі (№809/1138/17) та законність закінчення виконавчого провадження №45652384.

Суд приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про необхідність врахування відповідачем і боржником при виконанні виконавчого листа від 19.11.2014 за №2а-3201/12/0970 правових висновків постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970, зважаючи на наступне.

По перше, як свідчить описова частина постанови суду від 25.06.2013 у справі №2а-3201/12/0970: "28.02.2012 року позивач вдруге звернувся до УПФУ в м. Івано-Франківську з вимогою зарахувати йому стаж вимушеного прогулу за періоди з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року до страхового стажу, однак у такому зарахуванні йому було відмолено." (http://reyestr.court.gov.ua/Review/32059576; http://reyestr.court.gov.ua/Review/41029645).

Тобто, спірні правовідносини у даній справі (№809/1138/17) щодо невиконання обов`язку боржником по поданню корегуючої і скасовуючої звітності в частині періоду з 01.08.2005 по 19.10.2005 по рішенню суду у справі №2а-3201/12/0970 та як наслідок зміст і обсяг дій по прийняттю оскаржуваного рішення державного виконавця у провадженні №45652384, безпосередньо стосуються постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970, так як в день набрання законної сили коментованого рішення 28.02.2012, ОСОБА_1 вдруге звернувся до УПФ України в м. Івано-Франківську, до якого мало б бути подано облдержадміністрацією спірну корегуючу і скасовуючу звітність за другу частину періоду з 01.08.2005 по 19.10.2005.

Оглянуті і дослідженні копії матеріалів виконавчого провадження №45652384, в тому числі на підставі яких винесено оскаржувану постанову від 21.07.2017 згідно листа боржника від 16.11.2016 року за №1345/0/2-16/01-110 (а.с.101-114 том І), не містять даних за період 01.08.2005 по 19.10.2005 на підтвердження обставини, які із присуджених сум (2 437,50 гривень і 13 649,40 гривень) фактично нараховані та виплачені стягувачу, в тому числі із стягненням обов`язкових платежі та внесків, для того що б відповідач (державний виконавець) міг визначити та перевірити повноту виконання обов`язку боржника із подання корегуючої та скасовуючої звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 01.08.2005 по 19.10.2005.

Перевіряючи по суті підставність закінчення виконавчого провадження №45652384 як наслідок подання облдержадміністрацією корегуючої і скасовуючої звітності за період з 14.01.2003 по 01.08.2005 і з 01.08.2005 по 19.10.2005, судом з`ясовано наступне.

Із поданої позивачем Індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 від 08.04.2020 слідує, що за лютий, березень, квітень 2003 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2005 року відсутні будь-які дані (суми) як заробітку для нарахування пенсії, в тому числі відомості про сплату страхових внесків за такі періоди (а.с.129-131 том ІІ).

Причини відсутності даних за коментовані періоди ні відповідач, ні боржник суду не пояснили, відповідних доказів не надали.

У зв`язку із вказаним, суд розцінює таку обставину як неповноту виконання облдержадміністрацією рішення суду у справі №2а-3201/12/0970, та вказує на неналежність дій державного виконавця по перевірці змісту, обсягу і повноти вчинення боржником заходів до примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні №45652384, наслідком чого є протиправність постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.07.2017.

Попри вказане, як свідчать матеріали виконавчого провадження №45652384 за період його виконання з 25.07.2016 по 21.07.2017 не містять корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року та з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року, в частині:

- трудового стажу ОСОБА_1 як стажу державного службовця та відповідного страхового стажу;

- скасовуючої та корегуючої звітності окремо за кожний місяць, зокрема, за січень-грудень 2003 року, січень-грудень 2004 року і січень, лютий, квітень, травень 2005 року (а.с.102-113 том І).

В даній справі, серед іншого, суд приходить до висновку, що саме облдержадміністрація як боржник у виконавчому провадженні №45652384 повинна проінформувати державного виконавця про фактично нараховані та виплачені стягувачу кошти як середній заробіток за час вимушеного прогулу, в тому числі із розміром сплачених обов`язкових платежі та внесків, які, станом на день вирішення по суті спору у справі №2а-3201/12/0970, присуджені за рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005, постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.01.2006, постановою Івано-Франківського міського суду від 10.09.2008, постановою Львівського апеляційного адміністративного суд від 20.01.2010, рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.02.2007 року і постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 у справі №2а-1700/11/0970 (15 908,67 гривень, 12 394,79 гривень, 8 945,79 гривень, 17 232,75 гривень, 2 437,50 гривень, 13 649,40 гривень), а також щодо сум визначених у постанові Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 у справі №2а-3201/12/0970 (2 936,74 гривень і 13 189,87 гривень), для того що б відповідач (державний виконавець) міг визначити та перевірити повноту виконання обов`язку боржника із подання корегуючої та скасовуючої звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в періоди з 14.01.2003 по 01.08.2005 і з 01.08.2005 по 19.10.2005.

З огляду на вказане, суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові пояснення і докази з власної ініціативи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено обставини про наявність достатніх законних підстав для винесення постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи позивача, а також наявний в матеріалах справи лист Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №5168/06 від 31.07.2017, а також документи облдержадміністрації, долучені в якості боржника до листа про виконання рішення суду від 16.11.2016 року за №1345/0/2-16/01-110, як складова частина матеріалів виконавчого провадження №45652384, поданих відповідачем в суд при розгляді даної справи, спростовують висновки останнього про особисте подання Івано-Франківською обласною державною адміністрацією до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську документів за змістом і обсягом, визначених у виконавчому листі №2а-3201/12/0970.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як з`ясовано судом, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державного виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М., 28.08.2018 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №45652384 на підставі частини 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.163 том ІІ).

Станом на час вирішення даного публічно-правового спору, 05.06.2020, виконавче провадження №45652384 перебуває в провадженні відповідача (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), про що свідчить перевірка даних в Автоматизованій системі виконавчого провадження за ідентифікатором доступу, визначеного у пункті 6 постанови про відкриття такого виконавчого провадження від 01.12.2014, наявної у матеріалах адміністративної справи (а.с.153 том ІІ).

При цьому, з урахуванням встановлених обставин, аналізуючи підстави закінчення виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин фактичного виконання в повному обсязі Івано-Франківською обласною державною адміністрацією рішення суду в адміністративній справі №2а-3201/12/0970 та відсутності підстав для закінчення 21.07.2017 виконавчого провадження №45652384 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Івано-Франківська обласна державна адміністрація, про визнання протиправною та скасування постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384, підлягає до задоволення.

Розглядаючи заявлене усно в судовому засіданні на стадії дослідження доказів у справі клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у відношенні до посадових осіб відповідача, які, з дня відкриття виконавчого провадження до даного часу, так і не виконали судове рішення у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Перше, предметом розгляду у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження. При цьому, суд досліджує повноту дій та рішень державного виконавця в межах періоду з 25.07.2016 (відновлення провадження) по 21.07.2017 (винесення постанови про закінчення виконавчого провадження).

Відповідний період вчинення державним виконавцем дій і прийняття рішень у проваджені ВП №45652384 до 25.07.2016 були предметом оскарження за позовом ОСОБА_1 у адміністративній справі №809/4410/14.

Разом з тим, у даній справі у суду відсутні процесуальні можливості перевіряти зміст і повноту дій та рішень відповідача після прийняття оскаржуваної постанови, 21.07.2017, так як такі не є предметом оскарження, а можуть бути підставою для самостійних позовних вимог.

Відтак, зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не стосуються бездіяльності державного виконавця щодо тривалого невиконання та/або не вжиття належних заходів щодо виконання виконавчого листа №2а-3201/12/0970 з 01.12.2014, то суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали за відповідної мотивації позивача.

В частині розподілу судових витрат колегія суддів відзначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 640,00 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи знаходиться оригінал квитанції від 07.09.2017 за №0.0.843435239.1 (а.с.2 том І).

Разом з тим, слід врахувати, що дана справа після набрання первинного судового рішення по ній законної сили була повернута на новий розгляд.

Згідно листа Державної казначейської служби України від 26.04.2019 за №5-10-10/7542 виконавчий лист Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі №809/1138/17 про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України сплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень повернутий в суд у зв`язку із його повним виконанням (а.с.243-246 том І).

При розгляді справи обставину щодо повернення сплаченого судового збору позивач не заперечував.

З урахуванням вказаного не підлягає повторне стягнення в користь позивача витрат по сплаті судового збору.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державного виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича від 21.07.2017 про закінчення виконавчого провадження №45652384.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 3 розділу IV "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зокрема, апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська обласна державна адміністрація (ідентифікаційний код юридичний особи 20567921), вул. М. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76004.

Головуючий суддя /підпис/ Чуприна О.В.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.