Справа № 240/5231/20
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/5231/20

категорія 111020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черноліхова С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Публічного акціонерного товариства "Гарантбуд" про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Житомирській області з позовом, у якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Гарантбуд" податкову заборгованість в сумі 288 673,88 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 288673,88 грн. Ним не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно. Так як відповідач, в порушення вимог податкового законодавства, добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб та по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відкрите судове засідання призначено на 05 травня 2020 року.

05 травня 2020 року судове засідання було відкладено на 19 травня 2020 року у зв`язку з відпусткою судді.

19 та 26 травня 2020 року судові засідання не відбулися за клопотаннями представників сторін про їх відкладення. Наступне судове засідання призначено на 02 червня 2020 року.

Представник позивача просив 02 червня 2020 року судовий розгляд проводити у письмовому провадженні.

Представник відповідача надала клопотання про відкладення розгляду справи для надання заперечень на відзив, посилаючись на продовження до 22 червня 2020 року на усій території України обмежувальних заходів (карантину).

Суд при цьому вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» дія карантину була продовжена шляхом введення з 21 травня 2020 року адаптивного карантину, а також здійснено послаблення протиепідемічних заходів, у тому числі, дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні.

Зважаючи на те, що судове засідання було призначено на 02 червня 2020 року, після запровадження на території України адаптивного карантину, тому посилання представника відповідача у клопотанні про відкладення розгляду справи на постанову КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SAR CoV - 2» від 11 березня 2020 року №211 є необгрунтованим. Також, суд звертає увагу на право сторін щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, згідно з статтею 195 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із постановою КМУ«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SAR CoV - 2» від 11 березня 2020 року №211 є необґрунтованим та не підтверджене достатніми доказами неможливості бути присутнім під час судового засідання для надання заперечень щодо позову і відзиву на нього.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що клопотання про відкладення справи на іншу дату задоволенню не підлягає і на підставі частини 9 статті 205 КАС України здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

06 травня 2020 року відповідач направив до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Пояснив, що податкові декларації ним було подано помилково, ця помилка була виправлена шляхом подачі уточнюючих декларацій у зв`язку з відсутністю об`єкта оподаткування. З 18 травня 2015 року Товариство не користується земельною ділянкою, тому підстав для сплати орендної плати за її користування немає. Нерухоме майно, розміщене на земельній ділянці за адресою: вул. Герцена, 10, м. Новоград-Волинський, Житомирська область , передано у власність іншим особам.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Гарантбуд" зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа та знаходиться на обліку в Новоград-Волинському управлінні Головного управління ДПС у Житомирській області як платник податків.

Відповідно до статті 67 Конституції України, відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункт 14.1 стаття 14 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (підпункт 14.1.156 пункт 14.1 стаття 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункт 14.1 стаття 14 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 288673,88 грн (основний платіж - 286966,70 грн., штрафні санкції - 508,73 грн, пеня - 1198,45 грн) в тому числі по платежах:

- по орендній платі з юридичних осіб в сумі 277634,71 грн. (основний платіж - 276747,19 грн, штрафні санкції 38,91 грн, пеня - 848,61 грн);

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 11039,17 грн. (основний платіж - 10219,51 грн., штрафні санкції 469,82 грн., пеня - 349,84 грн.).

Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого платником самостійно, згідно з податковими деклараціями з плати за землю, а саме:

- № від 07 лютого 2017 року у сумі 79275,72 грн. (за 11 міс.);

- № 113995120 від 22 січня 2018 року у сумі 91672,41 грн. (за 12 міс.);

- № 14118905 від 31 січня 2019 року у сумі 91672,41 грн. (за 12 міс.);

- № 11091930 від 13 лютого 2020 року у сумі 7639,37 грн. (за 1 міс.);

- № від 03 травня 2017 року у сумі 6526,19 грн., серед яких 6487,28 грн. - основний платіж, 38,91 грн. - штрафна санкція (за 12 міс.).

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого платником самостійно у податкових деклараціях з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- № від 07 лютого 2017 року у сумі 2243,56 грн. (за 8 міс.);

- № 14015064 від 22 січня 2018 року у сумі 3429,80 грн. (за 8 міс.);

- № 14118908 від 31 січня 2019 року у сумі 3842,51 грн. (за 8 міс.);

- № від 27 квітня 2017 року у сумі 724,75 грн., серед яких 703,64 грн. - основний платіж, 21,11 грн. - штрафна санкція (за 5 міс.).

Також штрафні санкції були визначені на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведених перевірок Товариства, а саме:

- № від 07 липня 2017 року - 371,72 грн.;

- № від 13 вересня 2017 року - 35,18 грн.;

- № від 22 листопада 2017 року - 35, 18 грн.;

- № від 11 липня 2018 року - 6,63 грн.

Як вказано позивачем у позовній заяві, зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання, визначені в них, вважаються узгодженими. Доказів протилежного відповідачем суду не доведено.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Виконанням податкового обов`язку, згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу XIII ПК України (пункт 288.7 статті 288 ПК України). У відповідності до пункту 285.1 статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 розділу XIII ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 розділу XIII ПК України).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (підпункт б підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявним у матеріалах справи зведеним розрахунком.

В пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Встановлено, що контролюючим органом Товариству була нарахована пеня у сумі 848,61 грн. по орендній платі та 349,84 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Відповідачу виставлялась податкова вимога «Ю» № 14 від 19 січня 2011 року, яка платником податків у визначеному законом порядку не оскаржена та недійсною не визнана.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до приписів норми підпунктів 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 288673,88 грн. є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14 статті 14 ПК України визнається сумою податкового боргу.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність об`єкта оподаткування і помилкове подання податкової звітності як підставу про відмови у задоволенні позову, оскільки Товариство не оскаржило ні податкові повідомлення-рішення, ні податкову вимогу. Грошові зобов`язання у зазначених вище податкових деклараціях були визначені відповідачем самостійно, а уточнюючі податкові декларації до них про коригування у бік зменшення податкових зобов`язань контролюючим органом визнані неподаними через порушення граничних строків їх подання. Доказів оскарження такого невизнання податкової звітності Товариством також не надано.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10000, ) до Публічного акціонерного товариства "Гарантбуд" (вул. Герцена, 10, м. Новоград-Волинський, Житомирська область, 11701, ) про стягнення податкової заборгованості задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Гарантбуд" на користь бюджету в особі Головного управління ДПС у Житомирській області податкову заборгованість в розмірі 288673,88 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов