Справа № 200/3402/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 р. Справа№200/3402/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними і зобов`язання провести призначення пенсії за віком на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області та просить суд:

Визнати рішення Великоновосілківского об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 342 від 27 січня 2019 року щодо призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незаконними та скасувати.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднання Управління Пенсійного Фонду Донецької області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня звернення до ПФУ, тобто з 21 січня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на отримання пільгової пенсії за віком, невраховані періоди роботи з період з 03 серпня 1981 року по 01 листопада 1981 року учеником електрослюсаря по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС та період з 02 листопада 1981 року по 05 травня 1982 року електрослюсарем першого розряду по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС, період проходження строкової військової служби з 10 травня 1982 по 25 квітня 1984 року, період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного пилоприготувального та машинного цехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 01 січня 1988 року по 22 серпня 1988 року електрослюсарем по ремонту та обслуговуванню автоматики та засобів вимірювань електростанції ділянки по ремонту електрообладнання котлотурбінного та пилеприготувальногоцехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 04 травня 1992 року по 03 листопада 1992 року машиністом обхідником котельного обладнання на Курахівській ГРЕС, період роботи з 04 листопада 1992 року по 17 квітня 1994 року слюсарем по обслуговуванню обладнання електростанцій IV групи кваліфікації по контракту у котлотурбінних цехах на Курахівській ГРЕС період роботи з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2019 року слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів у ТОВ «Інтеренергосервіс» згідно зробленим записам в трудовій книжці.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, протягом розумного строку, але не більше шестидесяти днів із дня відкриття провадження у справі, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 січня 2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відповідача від 27 січня 2019 року начальника управління Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовлено призначенні пенсії. До страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи:

з 03 серпня 1981 року по 01 листопада 1981 року учеником електрослюсаря по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС;

період з 02 листопада 1981 року по 05 травня 1982 року електрослюсарем першого розряду по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС;

період проходження строкової військової служби з 10 травня 1982 по 25 квітня 1984 року;

період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного пилоприготувального та машинного цехів при Курахівській ГРЕС електроцеху;

період роботи з 01 січня 1988 року по 22 серпня 1988 року електрослюсарем по ремонту та обслуговуванню автоматики та засобів вимірювань електростанції ділянки по ремонту електрообладнання котлотурбінного та пилеприготувальногоцехів при Курахівській ГРЕС електроцеху;

період роботи з 04 травня 1992 року по 03 листопада 1992 року машиністом обхідником котельного обладнання на Курахівській ГРЕС;

період роботи з 04 листопада 1992 року по 17 квітня 1994 року слюсарем по обслуговуванню обладнання електростанцій IV групи кваліфікації по контракту у котлотурбінних цехах на Курахівській ГРЕС;

період роботи з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2019 року слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів у ТОВ «Інтеренергосервіс».

Позивач вважає оспорюваний акт суб`єкта владних повноважень прийнятим з порушенням та без урахування фактичних обставин справи, тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до наданого пакету документів та положень п.2 ст.114; п.3 ст.44 Закону №1058; п.3, п.20 Постанови №637; абзацу 3 п.1.7 Порядку №22-1, загальний стаж роботи позивача склав 38 років 02 місяці 17 дні, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах 05 років 01 місяць 14 днів, що не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, передбаченого п.2 ст.114 Закону №1058 за списком №2, після спливу тримісячного терміну надання документів відмовлено позивачу в призначенні пенсії та рекомендовано звернутись за призначенням пенсії за наявності необхідного пільгового та страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, передбаченого п.2 ст.114 Закону №1058 або за призначенням пенсії за віком при наявності необхідного страхового стажу та певного віку визначених статтею 26 Закону №1058. Тому відповідач вважає, що управління не мало передбачених законом підстав для призначення пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта серія НОМЕР_1 .

21 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою №342 про призначення пенсії. До заяви про призначення пенсії відповідачу було надано наступні документи: заява, копія паспорту і ІПН, трудової книжки, військового квитка, пільгові довідки від 14 травня 2019 року №49, від 11 грудня 2019 року № 03-к/78, довідки про перейменування від 14 травня 2019 року №49-1, №49-2, копії наказів про результати проведення атестації робочих місць.

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21 січня 2020 року №342 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Періоди роботи з 03 серпня 1981 по 05 травня 1982, з 19 червня 1984 по 01 січня 1986 в якості електрослюсаря з ремонту електричних машин котельного, пило підготовчих І машинних цехів в Енергоремонтному підприємстві "Донбасенерго", з 02 січня 1986 по 22 серпня 1988 в якості електрослюсаря з ремонту обладнань теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів котельного, пилопідготовчого і машинних цехів у виробничо-ремонтному підприємстві "Електроремонт", з 01 серпня 2019 по 31 грудня 2019 в якості слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів у ТОВ "Інтеренергосервіс" не зараховано до пільгового стажу роботи, оскільки відсутні пільгові довідки, які документально підтверджують зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Загальний стаж роботи позивача склав 38 років 02 місяці 17 дні, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах 05 років 1 місяць 14 днів, що не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах

Відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Роз`яснено право позивача оскарження вказаного рішення у разі незгоди з його прийняттям.

На підставі вищезазначеного не враховано до пільгового стажу період роботи позивача з 03 серпня 1981 по 05 травня 1982, з 19 червня 1984 по 01 січня 1986 в якості електрослюсаря з ремонту електричних машин котельного, пило підготовчих І машинних цехів в Енергоремонтному підприємстві "Донбасенерго", з 02 січня 1986 по 22 серпня 1988 в якості електрослюсаря з ремонту обладнань теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів котельного, пило підготовчого і машинних цехів у виробничо-ремонтному підприємстві "Електроремонт", з 01 серпня 2019 по 31 грудня 2019 в якості слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів у ТОВ "Інтеренергосервіс".

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 позивач з 03 серпня 1981 року по 01 листопада 1981 року працював учеником електрослюсаря по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС; за період з 02 листопада 1981 року по 05 травня 1982 року електрослюсарем першого розряду по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС; за період проходження строкової військової служби з 10 травня 1982 по 25 квітня 1984 року; за період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного пилоприготувального та машинного цехів при Курахівській ГРЕС електроцеху; за період роботи з 01 січня 1988 року по 22 серпня 1988 року електрослюсарем по ремонту та обслуговуванню автоматики та засобів вимірювань електростанції ділянки по ремонту електрообладнання котлотурбінного та пилеприготувальногоцехів при Курахівській ГРЕС електроцеху; за період роботи з 04 травня 1992 року по 03 листопада 1992 року машиністом обхідником котельного обладнання на Курахівській ГРЕС; за період роботи з 04 листопада 1992 року по 17 квітня 1994 року слюсарем по обслуговуванню обладнання електростанцій IV групи кваліфікації по контракту у котлотурбінних цехах на Курахівській ГРЕС; за період роботи з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2019 року слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів у ТОВ «Інтеренергосервіс».

Як вбачається з інформації, яка міститься в довідці №09.1-256 вн від 15 листопада 2019 року позивач працював у Виробничо-ремонтному підприємстві "Єлекстроремонт" з 01 січня 1986 року (розп.№125/к від 30 грудня 1985 року) по 31 грудня 1987 року повний робочий день електромонтером по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного, пило приготовленого та машинного цеху при Курахівській ГРЕС електроцеха. Наказом від 31 травня 1993 року № 99 проведено атестацію робочих місць за професіями передбаченими списками № 1, № 2 на пільгове пенсійне забезпечення до списку яких входить професія електромонтер по ремонту приборів.

Відповідно до індивідуальних відомості про застраховану особу форми ОК-5 за кодом 34063592 ТОВ «ІНТРЕНЕРГОСЕРВІС» наявні відомості щодо відрахування страхових внесків за робітника ОСОБА_1 за звітній період з серпня 2019 року по грудень 2019 року включно.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.2 ст.2 ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Щодо позиції відповідача про те, що з індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України вбачається, що періоди роботи позивача з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2109 року страхові внески роботодавцем не сплачено, суд зазначає, що з наданих відповідачем документів щодо відомостей про застраховану особу форми ОК-5 за кодом 34063592 ТОВ «ІНТРЕНЕРГОСЕРВІС» вбачається наявні відомості щодо відрахування страхових внесків за робітника ОСОБА_1 за звітній період з серпня 2019 року по грудень 2019 року включно.

Додатково до позову позивачем надано довідку №09.1-256 вн від 15 листопада 2019 року про роботу позивача у Виробничо-ремонтному підприємстві "Єлекстроремонт" з 01 січня 1986 року (розп.№125/к від 30 грудня 1985 року) по 31 грудня 1987 року. Відомостей, про те, що вказані документи надавались відповідачу одночасно із заявою про призначення пенсії відсутні, оцінки вказаним документам відповідачем не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що у консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18 грудня 1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Однак, зазначені висновки суду жодним чином не легалізують саму установу, що видала таку довідку.

Тобто, відомості вказані у довідках, які видані підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території, повинні бути враховані відповідачем при визначенні страхового та пільгового стажу позивача.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Щодо позовних вимог позивач про врахування періодів роботи з 04 травня 1992 року по 03 листопада 1992 року та з 04 листопада 1992 року по 17 квітня 1994 року, суд зазначає, що відповідно до роздруківки підсистеми призначення та виплати пенсії за формою ІКІС ПФУ : ППВП стаж позивача з 04 травня 1992 року по 03 листопада 1992 року та з 04 листопада 1992 року по 17 квітня 1994 року зараховано управлінням до стажу роботи позивача за списком №2 згідно пільгової довідки від 14 травня 2019 року № 49. А отже, в цій частини позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд дійшов до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №342 від 27 січня 2019 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача №342 від 21 січня 2020 року з зарахуванням до стажу періоду роботи з 03 серпня 1981 року по 01 листопада 1981 року учеником електрослюсаря по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС , з 02 листопада 1981 року по 05 травня 1982 року електрослюсарем першого розряду по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС, період проходження строкової військової служби з 10 травня 1982 по 25 квітня 1984 року, період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного пилоприготувального та машинного цехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 01 січня 1988 року по 22 серпня 1988 року електрослюсарем по ремонту та обслуговуванню автоматики та засобів вимірювань електростанції ділянки по ремонту електрообладнання котлотурбінного та пилеприготувальногоцехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2019 року слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів у ТОВ «Інтеренергосервіс» на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог позивача про призначення пенсії, суд зазначає, що призначення пенсії є виключними повноваженнями відповідача, а тому суд не може втручатись до компетенції відповідача.

А тому, у задоволенні позовних вимог в цій частині позову потрібно відмовити.

З урахуванням того, що наданий позивачем архівний документ щодо пільгового стажу відповідає записам в трудовій книжці позивача, суд бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних документі, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.

А тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на таке, судом задоволено позовні вимоги частково, то суд вважає за можливе покласти судові витрати на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, а саме у розмірі 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення Великоновосілківского об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 342 від 27 січня 2019 року щодо призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незаконними та скасування ; Зобов`язання відповідача здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня звернення до ПФУ, тобто з 21 січня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на отримання пільгової пенсії за віком, невраховані періоди роботи з період з 03 серпня 1981 року по 01 листопада 1981 року учеником електрослюсаря по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС та період з 02 листопада 1981 року по 05 травня 1982 року електрослюсарем першого розряду по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС, період проходження строкової військової служби з 10 травня 1982 по 25 квітня 1984 року, період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного пилоприготувального та машинного цехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 01 січня 1988 року по 22 серпня 1988 року електрослюсарем по ремонту та обслуговуванню автоматики та засобів вимірювань електростанції ділянки по ремонту електрообладнання котлотурбінного та пилеприготувальногоцехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 04 травня 1992 року по 03 листопада 1992 року машиністом обхідником котельного обладнання на Курахівській ГРЕС, період роботи з 04 листопада 1992 року по 17 квітня 1994 року слюсарем по обслуговуванню обладнання електростанцій IV групи кваліфікації по контракту у котлотурбінних цехах на Курахівській ГРЕС період роботи з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2019 року слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів у ТОВ «Інтеренергосервіс» згідно зробленим записам в трудовій книжці - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85500, Донецька область, смт Велика Новосілка, вул.Центральна, буд.103, ) №342 від 27 січня 2019 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №342 від 21 січня 2020 року з зарахуванням до стажу періоду роботи з 03 серпня 1981 року по 01 листопада 1981 року учеником електрослюсаря по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС , з 02 листопада 1981 року по 05 травня 1982 року електрослюсарем першого розряду по ремонту електричних машин котельного, пиловиготовного та машинного цехів в електроремонтному цеху ділянки на Курахівській ГРЕС, період проходження строкової військової служби з 10 травня 1982 по 25 квітня 1984 року, період роботи з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1987 року електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів котельного пилоприготувального та машинного цехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 01 січня 1988 року по 22 серпня 1988 року електрослюсарем по ремонту та обслуговуванню автоматики та засобів вимірювань електростанції ділянки по ремонту електрообладнання котлотурбінного та пилеприготувальногоцехів при Курахівській ГРЕС електроцеху, період роботи з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2019 року слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів у ТОВ «Інтеренергосервіс» на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 630,60 грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 09 червня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Зазначений строк обчислюється з урахуванням виключень, передбачених пунктом 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)").

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова