Справа № 260/873/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2020 року м. Ужгород№ 260/873/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Олійник В.В.,

за участю сторін:

позивача: Державна авіаційна служба України - уповноважений представник не з`явився,

відповідач 1: ГУ Нацполіції в Закарпатській області - представник Щадей С.М.,

відповідача 2: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) - представник не з`явився,

відповідач 3: Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради - представник не з`явився,

третьої особи: Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород" - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ференці Ракоці, буд. 13, ), Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) (88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4, ), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Героїв Небесної сотні, 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 145, ) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 29 травня 2020 року виготовлено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 09 червня 2020 року.

20 червня 2019 року, Державна авіаційна служба України, в особі представника Авдєєва Віктора Сергійовича звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Державної архітектурно будівельної інспекції України, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород, якою просить: 1) зобов`язати Головне управління національної поліції в Закарпатській області знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 Ужгород АДРЕСА_2 , поз. 103,103А; 3) визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , поз. 103,103 А та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва; 4) визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №49/03-01/18 затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 19 червня 2018 року № 48-М та скасувати їх; 5) визнати протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі дозволу на будівельні роботи № ЗК 19 та скасувати його.

15 липня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

03 жовтня 2019 року, ухвалою суду замінено первісного відповідача 2 - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (01133, м. Київ, буд. Лесі Українки, 26, ) на належного - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) (88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4, ).

25 лютого 2020 року, ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до пункту 57 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2018 року № 954 (далі - Положення), Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 721, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 за № 2147/22459 (далі - Порядок), зокрема, погодженню з Державіаслужбою підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції: об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Згідно з частиною десятою статті 69 Повітряного кодексу України органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

На виконання вимог вищезазначеної статті, Положення № 520, на підставі Акту, в.о. Голови Державіаслужби 14 березня 2019 року винесено рішення № 161 про припинення будівництва з моменту винесення такого рішення за адресою: м. Ужгород, мкрн. Боздош, поз 103, 103А, що здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ференці Ракоці, буд. 13). У зв`язку з невиконанням відповідачем 1 у добровільному порядку вказаного рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

30 липня 2019 року, Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, де проти задоволення позову заперечує та вказує, що інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України (ч.4 ст.69 ПК України). На виконання вказаних норм, експлуатант аеропорту - Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород листом від 15 січня 2019 року № 27.01.15 надали керівникам органів місцевого самоврядування (за списком) графічні матеріали щодо при аеродромної території аеродрому, а листом від 20 травня 2019 року № 314/01-15 проінформували юридичне управління Державної авіаційної служби України та відділ містобудування та архітектури Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про те, що листом від 15 січня 2019 року № 27.01.15 надано органам місцевого самоврядування, на території яких знаходяться земельні ділянки, які повністю або частково належать до приаеродромної території аеродрому Ужгород, графічні матеріали з зазначенням розмірів приаеродромної території аеропорту. Тобто вимоги ч.4 ст.69 ПК України виконані експлуатантом аеродрому лише 15 січня 2019 року, тоді як Головним Управлінням Національної поліції в Закарпатській області містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва в мікрорайоні Боздош (позиція 103, позиція 103 а ) в м. Ужгороді отримані в Управлінні містобудування га архітектури Ужгородської міської ради 21 червня 2018 року № 49-М; експертний звіт щодо розгляду проектної документації за робочим проектом ДП Укрдержбудекспертиза № 09-0288-18 від 17 травня 2018 року; дозвіл на виконання будівельних робіт № ЗК 19 від 21 червня 2018 року, виданий Управлінням державного архітектурного контролю Ужгородської міської ради. Також звертаємо увагу суду, що сертифікат аеродрому введений в дію 30 березня 2019 року. Отже, при отриманні Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області погоджувальних документів на будівництво, не було визначено граничних меж приаеродромної території, Міжнародний аеропорт Ужгород не здійснював свою діяльність, а тому не мав повноважень, визначених ч.3 ст.69 І1К України.

03 вересня 2019 року, представником позивача подано відповідь на відзив відповідача 1, де вказує, що відповідно до статті 64 Повітряного кодексу України, цивільні аеродроми підлягають державній реєстрації. Державний реєстр аеродромів цивільної авіації України веде уповноважений орган з питань цивільної авіації. Відповідно до сертифікату аеродрому Ужгород № АП 06-01 серії НОМЕР_1 від 30 вересня 2014 року, виданого Державіаслужбою, аеродром Ужгород відноситься до класу Г коду ЗС та має розміри злітно-посадкової смуги 2038 х 40 м та приаеродромну територію в радіусі 50 км від контрольної точки аеродрому. 15 лютого 2016 року, сертифікат аеродрому Ужгород № АП 06-01 від 30 вересня 2014 року був призупинений до усунення порушень та рішенням Державіаслужби від 02 березня 2016 року зазначений сертифікат був відновлений в дії до 30 вересня 2017 року, після чого введено в дію сертифікати аеродрому Ужгород № АП 06-01 серії НОМЕР_2 від 30 вересня 2017 року та № АП 06-01 серії АА № 018621 від 30 березня 2018 року. На даний момент аеродрому Ужгород видано сертифікат № АП 06-01 серії АА № 019642 від 30 березня 2019 року, який дійсний до 30 березня 2022 року та міститься в матеріалах справи. Разом з тим, звертаємо увагу суду, що аеродром припиняє свою діяльність з моменту виключення його з Державного реєстру аеродромів цивільної авіації України. З урахуванням того, що на момент отримання Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області документів, на підставі яких здійснюється будівництво за адресою: АДРЕСА_3 . Ужгород, мкрн АДРЕСА_4 Боздош поз. 103,103 А аеродром Ужгород був внесений до Державного реєстру аеродромів цивільної авіації України та мав відповідний сертифікат, Відповідачем 1 порушено законодавство України, щодо будівництва на при аеродромній території.

Суд констатує, що у визначений судом строк та станом на 29 травня 2020 року відповідачем 2, відповідачем 3 не подано відзиву чи інших заперечень на позовну заяву.

Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород" також не подало у визначений судом строк письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог.

Представники позивача, відповідача 2, відповідача 3 та третьої особи у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку представників, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та не повідомили суд про причини неявки.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе провести дане судове засідання без участі представників позивача, відповідача 2, відповідача 3 та третьої особи.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що комісією у складі Шніцер І.Р ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Паукевич І ОСОБА_3 ., ОСОБА_4 ., Горбань О.В., ОСОБА_5 у період з 15.11. 2018 по 25.01.2019 року, за участі представників СБУ в Закарпатській області: Буряса М.М., Манькевич А.А., Бевзи М.А., відповідно до наказу від 14.11.2018 № 102, проведено обстеження приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням вимог Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Мінінфраструктури України 30.11.2012 № 721 та зареєстрований в Мінюсті 24.12.2012 за № 2147/22459.

За результатами обстеження приаеродромної території аеродрому Ужгород щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України складено акт від 11.02.2019 № 01, (т.1 а.с. 49-55).

Відповідно до акту позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому Ужгород, на момент перевірки вказаної території були виявлені об`єкти будівництва, що не погоджені з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, зокрема за адресою: мкрн. Боздош, які виконуються Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області, (т.1 а.с. 51).

В зазначеному акті перевірки вказано, що реконструкції здійснюються з порушенням чинного законодавства, а саме:

- ст. 69 Повітряного кодексу України від 19.05.2011 року за № 3393-VI, якою передбачено запровадження особливого порядку здійснення на приаеродромній території діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та її погодження з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації, в разі порушення припинити будівництво до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства;

- п. 2 дотримання вимог щодо використання приаеродромної території ст. 79 Повноваження місцевих органів виконавчої влади щодо забезпечення діяльності аеропортів Повітряного кодексу України;

- ст. 72 Земельного кодексу України, згідно якого на приаеродромній території запроваджується особливий режим одержання дозволу на будівництво (реконструкцію та іншу діяльність) тільки за узгодженням з органом державного регулювання діяльності авіації;

- п. 1 ст. 114. Земельного кодексу України Санітарно-захисні зони, згідно якої санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищення рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови;

- пунктів 56, 57 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою КМУ України від 06.12.2017 року № 954;

- наказу Міністерства інфраструктури № 721 від 30.11.2012 року Про затвердження порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2Ш2 за № 2147/22459;

- порушений режиму використання земель запасу міста згідно Рішення XYI сесії IY скликання Ужгородської міської ради від 14.05.2003 року № 53 Про надання та приватизацію земельних ділянок, а саме: Режим використання земель запасу відповідно до вимог Повітряного кодексу України, (т.1. а.с. 53-54).

За результатами проведеного обстеження комісія дійшла до наступних висновків:

1. Інформувати Ужгородську міську раду та Закарпатську обласну раду про виявлені факти будівництва з порушенням вимог ст. 69 Повітряного кодексу України та Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, разом з тим рекомендувати Управлінню містобудування та архітектури Ужгородської міської ради звернутися до Забудовників щодо необхідності отримання висновків експлуатанта аеродрому, провайдера аеронавігаційного обслуговування та Державіаслужби України.

2. Інформувати Державіаслужбу України про виявлені факти будівництва на приаеродромній території з порушенням вимог ст. 69 Повітряного кодексу України, для вжиття відповідних заходів реагування.

3. Інформувати Службу безпеки України в Закарпатській області про факти видачі містобудівних умов та обмежень Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради без надання висновків експлуатанта аеродрому, провайдера аеронавігаційного обслуговування, а відтак Державіаслужби України, (т.1. а.с. 54).

14 березня 2019 року, на підставі вищезазначеного акту Державіаслужбою прийнято рішення № 161,169 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 ПК України) на приаеродромній території, яким зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_2 поз. АДРЕСА_5 , 103 А, що здійснюються Головний управлінням Національної поліції в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13) до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства та керівнику або уповноваженій особі зазначеної юридичної особи невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території. Це рішення є обов`язковим до виконання. У разі невжиття відповідних заходів, Державіаслужба у встановленому законом порядку вживатиме заходи для припинення будівництва та знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацією витрат, пов`язаних з таким знесенням, приведення у первинний стан, (т.1 а.с. 25, 26).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, рішення Державіаслужби № 161,169 від 14.03.2019 року не виконано.

Позивач вважає, що невиконання рішень Державіаслужби може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, нанесення збитків населенню в результаті авіаційної події та видача містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, дозволу на будівельні роботи з порушенням норм Повітряного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території за адресою: АДРЕСА_3 . Ужгород АДРЕСА_6 мкрн АДРЕСА_4 Боздош, поз. 103, 103 А, що свідчить про очевидні ознаки протиправності таких рішень, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом також досліджені наявні в матеріалах справи містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 49/03-01/18, що затверджені Наказом № 48-М від 19 червня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 (поз. АДРЕСА_5 , поз. 103 а),, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, (т.1 а.с. 59-60) та Дозвіл на виконання будівельних робіт від 21 червня 2018 року № ЗК 19, (т.1 а.с. 189), експертний звіт № 07-0288-18 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом Будівництво 2-секційного 54 кв. житлового будинку в мікрорайоні Боздош (позиція 103, позиція 103 а) в м. Ужгород, замовником якого є Головне управління Національної поліції України в Закарпатській області, (т. 1 а.с. 184-188), висновок провайдера аеронавігаційного обслуговування № 110/106/01/3-2020 від 04 лютого 2020 року щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, а саме двосекційного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :24:001:0477 у мікрорайоні Боздош, позиція 103, 103 А м. Ужгорода.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо вимоги зобов`язати Головне управління національної поліції в Закарпатській області знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 Ужгород АДРЕСА_2 , поз. 103,103А, судом встановлені наступні обставини.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до частини 5 статті 4 ПК України, державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації); національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 року (далі - Положення №520), Державіаслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі № 810/3046/17 зазначено, що аналіз положень статті 69 Повітряного кодексу України у взаємозв`язку з нормами Положення №520 та Порядку №721, дає підстави для висновку, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.

При цьому, Державіаслужба діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, Державіаслужба наділена контролюючими функціями, приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, що свідчить про публічно-правовий характер дій позивача.

Як встановлено судом з матеріалів справ, які перебувають на розгляді, Аеродром Ужгород отримав сертифікат від Державної авіаційної служби України № АП 06-01 на відповідність вимогам законодавства України про цивільну авіацію і придатний до експлуатації повітряних суден, дата введення в дію 30.03.2019 року, термін дії до 30.03.2022 року, однак такий не діяв на момент винесення рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 161,169 на підставі акту від 11.02.2019 № 01 за результатами обстеження приаеродромної території аеродрому Ужгород щодо питань забудови.

14 березня 2019 року, на підставі вищезазначеного акту Державіаслужбою прийнято рішення № 161,169 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 ПК України) на приаеродромній території, яким зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_2 , поз. АДРЕСА_5 , 103 А, що здійснюються Головний управлінням Національної поліції в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13) до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства та керівнику або уповноваженій особі зазначеної юридичної особи невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території. Це рішення є обов`язковим до виконання. У разі невжиття відповідних заходів, Державіаслужба у встановленому законом порядку вживатиме заходи для припинення будівництва та знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацією витрат, пов`язаних з таким знесенням, приведення у первинний стан, (т.1 а.с. 25, 26).

Відповідно до частини 10 статті 69 ПК України, органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Отже, вимогами чинного законодавства з питань безпеки авіації передбачений обов`язок фізичних та юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкованості здійснювати погодження об`єктів будівництва та реконструкції у випадках, якщо такі відповідають встановленим критеріям, а рішення Державіаслужби, що стосуються припинення такого будівництва, у разі недотримання законодавства у сфері авіаційної безпеки, підлягають обов`язковому виконанню.

Відповідно до пункту 57 Положення про використання повітряного простору України від 6 грудня 2017 року № 954 (далі Порядок №954), погодженню з Державіаслужбою та Міноборони підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції: аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення; об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

З проведеного правового аналізу зазначених законодавчих норм суд дійшов висновку, що погодженню з уповноваженими органами підлягає не будь-яке будівництво чи реконструкція, що здійснюється на приаеродромній території, а тільки те, що відповідає критеріям, визначеним в пункті 57 Положення №954.

Згідно наданих суду доказів, зокрема Містобудівних умов та обмежень, ( т.1 а.с.59-60), що видавалися для будівництва 2-секційного 54-квартирного житлового будинку, що затверджені наказом управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 19 червня 2018 року № 48-М передбачалося нове будівництво за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а) Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, цільове призначення земельної ділянки 02.03 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, категорія земель землі житлової та громадської забудови. Цільове та функціональне призначення земельної ділянки відповідає містобудівній документації на місцевому рівні. Згідно з генеральним планом містка Ужгорода, затвердженого ХХІХ сесією Ужгородської міської ради ІV скликання № 313 від 04 червня 2004 року, земельна ділянка розміщена на території багатоквартирної житлової забудови.

Гранично допустима висотність 5 поверхів (+ мансардний поверх); 21 м до верхньої конструктивної частини будівлі від найнижчої планувальної відмітки землі.

В обґрунтування заявлених до Головного управлінням Національної поліції в Закарпатській області позовних вимог позивач посилається виключно на відомості акту обстеження приаеродромної території № 01 від 11 лютого 2019 року, ( а.с.49).

Разом з тим, суд не вважає зазначений акт належним та достатнім в розумінні норм КАС України доказом, оскільки жодних відомостей чи документальних підтверджень того, що об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а), не відповідає критеріям, визначеним в п. 57 Положення № 954, такий не містить.

Крім того, акт обстеження, окрім посилань на те, що при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням законодавчих вимог були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження, не містить жодних відомостей щодо проведення комісією замірів висоти об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_3 . Ужгород, АДРЕСА_7 . Митна б/н, результатів таких, або наявність будь-яких інших підстав стверджувати про можливий негативний вплив такого на безпеку польотів та роботу засобів зв`язку, навігації та спостереження.

Наявність обставин, передбачених п. 57 Положення №954, матеріалами справи також не підтверджується.

Позивачем не підтверджено, що безпосередньо працівниками Державіаслужби обстеження приаеродромної території та зокрема об`єкта, що є предметом даного адміністративного позову, не здійснювалося.

Рішення № 161, 169 від 14 березня 2019 року прийнято виключно на підставі відомостей акту обстеження, складеного комісією за участю експлуатанта аеродрому.

Відповідно до статті 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі по тексту - Закон № 3038 - VI), у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до приписів частин 1, 7 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Разом з тим, вимог щодо проведення відповідної перебудови, шляхом зменшення поверховості будинків позивачем до відповідача не висувалося, відомості про неможливість здійснення перебудови матеріали справи не містять.

Оскільки судом не встановлено, що будівництво здійснювалося на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати такі будівельні роботи, а також виходячи із тих офіційних відомостей якими володіли відповідачі на час прийняття рішення відносно відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, то суд дійшов висновку, що позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів які б підтверджували факт будівництва відповідачем 1 за адресою АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а) з порушенням вимог про безпеку цивільної авіації.

Відтак, відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Закарпатській області виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 161,169 та зобов`язати знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а).

Щодо вимоги визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а), та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, судом встановлено.

Відповідно до статті 9 частини 2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень статті 69 ПК України, будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.

На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності серед іншого належить - будівництво.

Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

У смугах повітряних підходів до аеродромів може бути обмежено спорудження об`єктів, у яких може одночасно перебувати значна кількість людей, а також об`єктів підвищеної небезпеки, обмежено розташування високовольтних повітряних ліній.

Згідно до пунктами 1-2 частини 1 статті 79 ПК України, до повноважень місцевих органів виконавчої влади належать здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування пасажирів в аеропортах підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, зв`язку та дотримання вимог щодо використання приаеродромної території.

Відповідно до статті 72 Земельного Кодексу України, до земель авіаційного транспорту належать землі під службовими об`єктами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту.

На приаеродромній території відповідно до закону запроваджується особливий режим використання земель.

Згідно до пунктів 56-57 Положення про використання повітряного простору України від 6 грудня 2017 року № 954 (далі Порядок №954), місце розташування і висота об`єктів на приаеродромній території та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, погоджуються з керівником експлуатанта аеродрому, Державіаслужбою або Міноборони (відповідно до компетенції).

Державіаслужба та Міноборони здійснюють погодження будівництва (реконструкції) об`єктів, зазначених в абзаці першому цього пункту, з метою забезпечення вільного від перешкод повітряного простору для безпечного маневрування повітряних суден.

Погодженню з Державіаслужбою та Міноборони підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції: аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення; об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів на приаеродромній території, повинні погоджувати таке розміщення з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування та дотримуватися умов погодження будівництва (п.60 Порядок №954).

Центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, експлуатанти аеродромів, інші підприємства, установи та організації здійснюють у межах своїх повноважень контроль за виконанням вимог цього Положення (п.64 Порядок №954).

Відповідно до статті 1 Закону №3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №3038-VI, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів.

Відповідно до частин 1-8 статті 29 Закону №3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Містобудівні умови та обмеження серед іншого містять: гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Судом встановлено, що 19 червня 2018 року, Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 49/03-01/18, що затверджені Наказом № 48-М за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а), (т.1 а.с. 59-60).

Відповідно до вказаних містобудівних умов, гранично допустима висота будівлі 21 метрів до верхньої конструктивної частини будівлі від найнижчої планувальної відмітки землі.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради дій щодо погодження здійснення будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а) з Державіаслужбою не вчиняло.

Тобто, при видачі містобудівних умов і обмежень № 49/03-01/18, що затверджені Наказом № 48-М 19 червня 2018 року щодо забудови земельної ділянки за зазначеною адресою Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради не було враховано наявність планувальних обмежень, а саме, що відповідна земельна ділянка знаходиться у межах приаеродромної території аеродрому Закарпатське обласне КП Міжнародний аеропорт Ужгород.

Разом з тим, з метою встановлення факту наявності актуальної інформації та обізнаності Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради про необхідність погодження містобудівних умов і обмежень, судом встановлено наступне.

23 травня 2019 року, Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради на лист позивача зазначив, що на момент надання містобудівних умов та обмежень зазначених в акті від 11.02.2019 № 01, експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планування обмежень та схеми меж при аеродромної території, які би візували необхідні обмеження, (т.1 а.с. 31-32).

10 липня 2019 року, адвокатом відповідача 3 був направлений на адресу Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" , адвокатський запит за № 13-07-спдас/10 з проханням надати документи, (т.1 а.с. 151-153).

06 серпня 2019 року, у відповідь на адвокатський запит Державна авіаційна служба вказала, крім того, що інформація щодо погодження приаредромних зон з Ужгородською міською радою в Державіаслужби відсутня, (т.1 а.с. 236).

Таким чином, у суду відсутні докази, які б підтверджували фактичне існування та реальне існування переліку обмежувальних містобудівних, санітарно-гігієнічних, будівельних та планувальних заходів, які діють навколо (в зв`язку із експлуатацією) Міжнародного аеропорту Ужгород на території міста Ужгорода та фактичну обізнаність Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради про межі приареродромних зон.

Відповідно до частини 3 статті 69 ПК України, визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

З урахуванням наведеного, Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради не могло знати про знаходження об`єкта будівництва на приаеродромній території і, як наслідок, не мала змоги перевірити відсутність пов`язаних з цією обставиною обмежень під час вивчення містобудівних умов та обмежень.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а) та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва.

Щодо вимоги визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 49/03-01/18, затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 19 червня 2018 року № 48-М та скасувати їх, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 1 пункту 8 Закону України № 3038, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно частини 1 статті 29 Закону № 3038, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону № 3038, фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону № 3038, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги".

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до частини 5 статті 29 Закону № 3038, містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Таким чином, планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони) є складовою частиною містобудівних умов та обмежень.

В той же час, як вже зазначалося судом, на момент видачі Головному управлінню Національної поліції в Закарпатській області оскаржених містобудівних умов та обмежень до відома органу місцевого самоврядування не було доведено інформацію про розміри приаеродромної території, тому суд не має підстав робити припущення про те, що Управлінню містобудування та архітектури Ужгородської міської ради очевидно було відомо, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 (поз. 103, поз. 103 а) знаходиться у межах приаеродромної території ЗОКП Міжнародний аеропорт Ужгород.

Відповідно до частини 4 статті 29 Закону № 3038, визначено підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, серед яких : 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно з частиною 8 статті 29 Закону № 3037, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 3) за рішенням суду.

Відповідно до частини 10 статті 69 ПК України, органи виконавчої влади, юридичні і фізичні особи незалежно від форм власності, які допустили порушення порядку діяльності зазначеної у ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність зазначену у ч. 2 цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Також, пунктом 3 частини 1 статті 127 ПК України передбачено фінансову санкцію у вигляді штрафу за здійснення на приаеродромній території діяльності, визначеної ч. 2 ст. 69 цього Кодексу, без погодження з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації у розмірі від двох до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Однак з аналізу вищевказаних норм суд дійшов висновку, що нормами чинного законодавства не передбачено скасування містобудівних умов і обмежень з підстав такого непогодження.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі дозволу на будівельні роботи № ЗК 19 та скасувати його, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 34 Закону № 3038, замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно з частиною 2 статті 34 Закону № 3038, зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

З вищенаведених норм випливає, що дозвіл на будівництво є чинним лише до завершення будівництва.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною 2 статті 37 Закону № 3038, дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно з частиною 4 статті 37 Закону № 3038, підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 3038, дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; 2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили, про скасування містобудівних умов та обмежень та/або припинення права на виконання будівельних робіт.

Відтак, з урахуванням того, що підстави для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є чітко регламентованими та перелік їх є обмеженим, у силу ч. 4 ст. 37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, який не визначає відсутність дозволу Державіаслужби для будівництва відповідного об`єкта як окрему підставу для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, суд вказує на відсутність в оскаржуваних діях Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Управління державного архітектурно-будівельного контролю) на момент видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 21 червня 2018 року № ЗК 19 критерію протиправності. Та зважаючи на той факт, що судом не встановлено підстав для скасування містобудівних умов, протиправності в діях при видачі дозволу на виконання будівельних робіт, то відсутні підстави для задоволення в частині скасування такого дозволу.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі дозволу на початок виконання будівельних робіт від 21 червня 2018 року № ЗК 19 та його скасування не підлягають задоволенню.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 205, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Державної авіаційної служби України до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль