Справа № 380/941/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/941/20
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
04 червня 2020 року м. Львів

10 год. 37 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Олійник Л.В., представниці позивача Корягіної Г.І. розглянув у підготовчому судовому засіданні питання про закриття провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Дрогобицької міської ради (82100 Львівська область, м. Дрогобич пл. Ринок 1), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), відділу Держземагенства у м. Дрогобичі Львівської області (82100 Львівська область м. Дрогобич вул. Шолом-Алейхема 1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дрогобицької міської ради, Відділу Держземагенства у м. Дрогобичі Львівської області, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо прийняття рішення №1891 від 15.08.2019 про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 995 кв.м. на АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:080:0031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель;

- скасувати рішення Дрогобицької міської ради Львівської області щодо прийняття рішення №1891 від 15.08.2019 про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 995 кв.м. на АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:080:0031 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель;

- стягнути з Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_1 завдану йому матеріальну та моральну шкоду протиправними діями відповідача у розмірі 300 000 (триста тисяч) грн.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що Дрогобицька міська рада, не зважаючи на рішення суду про зобов`язання розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та всупереч чинному законодавству, незаконно прийняла рішення та передала безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 995 кв.м. на АДРЕСА_3 . Таким чином вважає, що відповідач прийняв два суперечливі між собою рішення, чим порушив його конституційні права та свободи, а відтак звернувся до суду із цим адміністративним позовом за їхнім захистом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 04.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.03.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відділ Держземагенства у м. Дрогобичі Львівської області виключено з числа відповідачів та залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Також до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 .

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 12551 від 05.03.2020), у якому проти позову заперечив повністю та просить у його задоволенні відмовити. Зазначив, що рішення Дрогобицької міської ради № 1891 від 15.08.2019 є прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства, оспорювана земельна ділянка правомірно передана у власність ОСОБА_2 . Крім того зазначив, що позивач має право відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України подати заяву на іншу земельну ділянку.

У підготовчому судовому засіданні суд, оглянувши та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

Представниця позивача щодо закриття провадження у справі заперечила, просила розглядати спір по суді в адміністративному суді.

При вирішенні цього питання суд виходить з такого.

Судом з матеріалів справи встановлено, що рішенням № 1891 від 15.08.2019 54 сесії VII скликання Дрогобицької міської ради Львівської області затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 995 кв.м. на вул. Трускавецький, кадастровий номер :01:080:0031 ОСОБА_2 , проживаючій у м. Дрогобич (а.с. 23, 47-51).

Згідно з відповіддю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 3-17/9047 від 18.10.2019 на звернення представниці позивача ОСОБА_2 зареєструвала права власності на вищезазначену земельну ділянку (а.с. 70). Крім того, зазначене підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яка знаходиться у вільному доступі та є відкритою (а.с. 99).

В силу дії статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 1 статті 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частин 1, 3 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, однією із відмінних ознак адміністративних справ є наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб`єкт владних повноважень.

Водночас юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі публічно-правові спори, а лише на ті спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із змісту позовної заяви та матеріалів справи видно, що спірна земельна ділянка № 87 за кадастровим номером :01:080:0031, що розташована на вул. Трускавецькій у м. Дрогобичі, перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , яка є третьою особою у справі.

Позивач оскаржує рішення Дрогобицької міської ради № 1891 від 15.08.2019 у частині надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 995 кв.м. на АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:080:0031, оскільки вважає, що саме позивачу ОСОБА_1 , належало право отримати таку земельну ділянку у приватну власність.

Таким чином між сторонами існує спір щодо права приватної власності на земельну ділянку.

Суд дійшов висновку, що розглядуваний спір хоча й зумовлений владними функціями відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак має за мету захист цивільного права позивача, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто захист цивільного приватного права є домінуючим у вказаному спорі, а правовідносини після вирішення питання про передачу земельної ділянки у власність перейшли з публічно-правової до приватноправової площини.

Таким чином спір між сторонами у справі ОСОБА_1 та Дрогобицькою міською радою не є публічно-правовим.

Такі висновки суду узгоджуються із численною практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах: від 14.03.2018 у справі № К/9901/5888/18 (363/2449/14-а) (провадження № 11-98апп), від 08.05.2018 у справі № 341/551/16-ц (провадження № 14-109цс18), від 06.11.2019 у справі № 620/3487/18 (провадження № 11-418апп19) та від 06.02.2018 у справі № К/9901/2561/18 (804/7342/14). У зазначених судових рішеннях Верховний Суд дійшов висновку, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання права.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільно-правовий характер спірних відносин виключає компетенцію адміністративного суду щодо можливості його розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутим у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на такі справи. Водночас така справа має розглядатися місцевим загальним судом в порядку, що визначений Цивільним процесуальним кодексом України.

Крім цього, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи з приводу порушеного права позивача на земельну ділянку, з урахуванням висновків Верховного Суду у аналогічних категоріях справ, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки розгляд такого належить до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Оскільки суд дійшов висновку що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України. Водночас згідно з вимогами ч. 1 ст. 239 КАС України суд роз`яснює позивачеві про віднесення цієї категорії справ до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 243, 248, 256, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд
УХВАЛИВ:
1. Провадження в адміністративній справі № 380/941/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Дрогобицької міської ради (82100 Львівська область м. Дрогобич пл. Ринок 1), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), відділу Держземагенства у м. Дрогобичі Львівської області (82100 Львівська область м. Дрогобич вул. Шолом-Алейхема 1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди закрити.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09.06.2020.

Суддя Р.П. Качур