Справа № 937/2585/20
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.06.2020
Справа № 937/2585/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого державна поліції Пилипенка Андрія Павловича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н ОВ И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому з урахуванням уточнень просить змінити постанову серії БАА №334021 від 30.03.2020 року винесену поліцейським СРПП №3 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Пилипенком А.П., в частині накладення адміністративного стягнення, звільнивши його, ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та обмежившись усним зауваженням.

Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 30 березня 2020 року поліцейським СРПП №3 Мелітопольського ВП ГУНВП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Пилипенко А. П. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те що, він, керуючи автомобілем ЗАЗ 110203, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак та не надав для перевірки посвідчення водія і реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.30.2 та п. 2.1 ПДР, ч.6 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач важає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП та Конституції України. Постанова серії БАА №267077 від 30.03.2020 року винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України. При визначенні міри адміністративного стягнення відповідачем порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП. Так, відповідач не надав змоги позивачу знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справу про адміністративне правопорушення розглянув без його присутності. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не вирішив такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Перед розглядом справи не представився, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив права і обов`язки, не заслухав позивача, не дослідив докази і не вирішив його клопотання, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою судді від 27 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 27.05.2020 року.

27.05.2020 року в судовому засіданні представник відповідача надав до суду заяву, копію постанови БАА №334021 про накладення адміністративного стягнення по справі, пояснення від 30.03.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Судове засідання було відкладено на 04.06.2020 року для виклику працівника поліції та свідка.

04.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності. Просить суд застосувати до нього ст.22 КУпАП та закрити провадження по справі.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.6 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність, в т.ч. за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до п.30.2 ПДР водієві забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Постановою серії БАА №334021 від 30 березня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те що, він керуючи автомобілем ЗАЗ 110203, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак та не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб..

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Не оспорюючи самого факту порушення Правил дорожнього руху, позивач вказав, що 30.03.2020 року він керував автомобілем ЗАЗ 1103 в місті Мелітополь. Перед тим, як почати використання транспортного засобу, він впевнився в відповідності його технічного стану згідно вимогам ПДР. Приблизно о 03 годині ранку, рухаючись по пр. Б. Хмельницького в м. Мелітополі він зупинився згідно вимогам ПДР, надаючи перевагу в русі транспортному засобу з увімкненим синім спеціальним світловим сигналом, але його зупинили співробітники поліції та повідомили, що на його автомобілі не працювало освітлення заднього державного номерного знаку. Крім того, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 31, ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», статтею 251 КУпАП, а також рішенням Верховного суду України від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17, та впевнений в тому, що позивач ОСОБА_1 не порушував ПДР, він відмовився надати документи (посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб), тому що вимога працівника поліції була незаконною. На підставі викладеного позивач вважає, що постанова про притягнення його до відповідальності є незаконною.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» водій, як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення слід зазначити, що відповідно до статті 22 КУпАП ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому в КУпАП відсутні визначення поняття "малозначність правопорушення" та його ознаки.

Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Суд враховує, що громадянин ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, скоєне ним адміністративне правопорушення не спричинило жодних тяжких наслідків для суспільства, на права та обов`язки інших осіб не вплинуло, а тому суд вважає можливим визнати діяння ОСОБА_1 малозначним.

Враховуючи вищевикладене, суд застосовує положення ст.22 КУпАП і вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 121, 126, 245, 247, 251, 276 КУпАП, ст.ст.9, 77, 268-272, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого державна поліції Пилипенка Андрія Павловича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 334021 від 30.03.2020, винесену поліцейським СРПП №3 Мелітопольського ВП ГУНВП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Пилипенко Андрійом Павловичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Громадянина ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, оголосити йому усне зауваження.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Колодіна