Справа № 400/2298/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2298/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представників апелянта - Грищенко Т.В., Ігнатова О.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, ухвалене у спрощеному позовному провадженні із повідомленням учасників справи, в письмовому провадження в м. Миколаєві, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2019 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 31 травня 2019 р. № 41-рк "Про звільнення ОСОБА_1 " в частині формулювання причини звільнення на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України;

- зобов`язати Дорошівську сільську раду Вознесенського району Миколаївської області змінити формулювання причини та дати звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Дрошівської сільської ради з п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України 31.05.2019 р. на ч.1 ст. 38 КЗпП України 27 травня 2019 р.;

- зобов`язати Дорошівську сільську раду Вознесенського району Миколаївської області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільнені (тобто з моменту звільненні і по 07 червня 2019 р.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з липня 2018 р. і до моменту звільнення, позивач працювала на посаді начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Дорошівської СР (надалі - відділ ОКМС). 10 травня 2019 р. вона подала заяву на звільнення за власним бажанням, але відповідач звільнив її 31 травня 2019 р. за наслідками службового розслідування, на підставі ст. 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України, а саме у зв`язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків. Позивач не погоджується з висновками службового розслідування та вказаною підставою звільнення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Розпорядження від 31 травня 2019 р. № 41-рк "Про звільнення ОСОБА_1 ", в частині формулювання причини звільнення ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України, визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано Дорошівську сільську раду Вознесенського району Миколаївської області змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 викладені в розпорядженні від 31 травня 2019 р. № 41-рк "Про звільнення ОСОБА_1 " на ст. 38 ч. 1 КЗпП України з 27 травня 2019 р. В задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Дорошівську сільську раду Вознесенського району Миколаївської області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних їй сум при звільненні, відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що на підтвердження порушення ОСОБА_1 до суду було направлено копії посадової інструкції начальника відділу ОКМС та положення про цей відділ, де визначено обов`язки начальника відділу. В ході виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 свідомо грубо порушила обов`язки, покладені на неї нормами Посадової інструкції начальника відділу та Положення про відділ освіти, культури, молоді та спорту. Сільський голова, видаючи розпорядження № 36-р "Про проведення службового розслідування", мотивувався тим, що поточним контролем виявлені факти порушень використання коштів державної освітньої субвенції, коштів сільського бюджету. В результаті проведення перевірки було виявлені інші додаткові порушення виконання своїх обов`язків начальником відділу ОКМС. Тому 12.05.2019 року Дорошівською сільською радою подано заяву до Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області для вжиття заходів, а ОСОБА_1 звільнено з займаної посади згідно п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України розпорядженням № 41-рк від 31.05.2019 року. Суд вважав, що відповідач безпідставно застосував цю статтю при звільнені позивача, так як в ній йдеться про однократне грубе порушення, тоді як відповідач при проведенні службового розслідування дійшов висновку про системні та тривалі порушення з боку позивача і зафіксував 16 порушень, що вже само по собі виключає звільнення позивача за цією статтею. Апелянт вказує, що застосовуючи до відповідача дану форму впливу за згадані порушення мали за мету покарання та виховання позивача, а також запобігання вчиненню нових порушень як самим позивачем, так і іншими особами, відновлення порушених суспільних відносин, підтримання престижу перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

У відповіді на апеляційну скаргу позивач зазначає, що Дорошівський сільський голова Ігнатов О.А. , видаючи розпорядження №36 «Про проведення службового розслідування», грубо порушив Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: п.3 службове розслідування проходило під час тимчасової втрати працездатності позивачем; п.4 рішення Дорошівського сільського голови про відсторонення від посади є незаконним; п.9 з актом позивача не ознайомлено, пояснення не відбиралися, розрахунку своєчасно не зроблено; п. 10, оскільки Дорошівський сільський голова подає заяву до Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області 11 травня 2019 р. після отримання заяви позивача на звільнення за власним бажанням, а тільки 13 травня 2019 р. видає розпорядження «Про проведення службового розслідування». Акт за результатами службового розслідування підписаний Дорошівським сільським головою тільки 28 травня 2019 р. Також позивач зазначає, що жодне з виявлених Дорошівською сільською радою порушень не може бути розцінено саме як грубе порушення трудових обов`язків і носять відворотний характер. Позивач просить врахувати, що за період своєї роботи доган, зауважень вона не отримувала. З огляду на зазначене, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 3 липня 2018 р. ОСОБА_1 займала посаду начальника відділу ОКМС Дорошівської СР (а. с. 12 зворот).

10 травня 2019 р. ОСОБА_1 на ім`я сільського голови Ігнатова О.А . подала заяву про звільнення з посади начальника відділу ОКМС з 15 травня 2019 р., за власним бажанням (а. с. 72).

13 травня 2019 р. сільський голова Ігнатов О .А. видав розпорядження № 36-р "Про проведення службового розслідування" (надалі - Розпорядження № 36-р), яке мотивовано тим, що поточним контролем виявлені факти порушень використання коштів державної освітньої субвенції, коштів сільського бюджету. Цим же розпорядженням ОСОБА_1 відсторонена від виконання посадових обов`язків (а. с. 78).

27 травня 2019 р. ОСОБА_1 подала заяву про видачу їй трудової книжки, на яку 31 травня 2019 р. отримала відповідь про те, що трудова книжка буде видана після закінчення службового розслідування (а. с. 15-16).

28 травня 2019 р. складено Акт службового розслідування (а. с. 83-86).

Як зазначено в Акті службового розслідування, членами комісії вилучені документи фінансової звітності, накази з кадрових питань, книги наказів, трудові книжки працівників відділу ОКМС. На підставі цих документів, комісія зробила висновок про такі порушення з боку ОСОБА_1 :

1) трудові книжки працівників відділу ОКМС зберігаються в приміщенні Білоусівського ЗЗСО (с. Білоусівка, вул. Димитрова, 11), а не за юридичною адресою відділу ОКМС (с. Білоусівка, вул. Димитрова, 9), в незамкненому кабінеті ОСОБА_1 , що є порушенням п. 1 пп. 1.5. Положення про відділ ОКМС, п. 3, 4 Постанови від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" (надалі - Постанова № 301);

2) в трудових книжках деяких посадових осіб відділу ОКМС відсутні записи про призначення на посаду директора закладу освіти, що є порушенням п. 3, 4 Постанови № 301 та п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 р. № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 10 (надалі - Інструкція № 58);

3) відсутня трудова книжка одного з працівників відділу ОКМС, що є порушенням п. 1.1., 2.2., 2.4. Інструкції № 58;

4) звільнення шістьох працівників відділу ОКМС здійснено ОСОБА_1 15 травня 2019 р., в період її відсторонення від виконання посадових обов`язків;

5) відомості про ознайомлення працівників відділу ОКМС з наказами з кадрових питань за 2018 р. і з лютого до травня 2019 р., більшою частиною відсутні, що є порушенням наказу Державного комітету статистики України від 5 грудня 2008 р. № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці" (надалі - Наказ № 489);

6) відсутні заяви працівників відділу ОКМС про прийняття на роботу, звільнення, відпустки, надання матеріальної допомоги, що є порушенням розділу ІІ гл. 1 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 р. № 1000/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181 (надалі - Правила № 1000/5);

7) гербова печатка і штамп відділу ОКМС знайдені в приміщенні Білоусівського ЗЗСО (с. Білоусівка, вул. Димитрова, 11), а не за юридичною адресою відділу ОКМС (с. Білоусівка, вул. Димитрова, 9), що є порушенням розділу ІІ гл. 10 Правил № 1000/5;

8) в розрахунково-платіжних відомостях на нарахування заробітної плати відсутня інформація про посади педагогічних працівників, їх оклад та характер обов`язкових надбавок, що є порушенням наказу Міністерства фінансів України від 26 листопада 2012 р. № 1220, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2012 р. № 2078/22390;

9) в табелях робочого часу педагогічних працівників відсутні відмітки про роботу за числами місяця, що є порушенням Наказу № 489;

10) в табелях робочого часу сумісників не відображена кількість відпрацьованих годин, що може призвести до відпрацювання ними понаднормованого часу;

11) виплата педагогічним працівникам грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання обов`язків на підставі наказу від 25 лютого 2019 р. перевищує розмір одного посадового окладу, що є порушенням ст. 57 Закону України "Про освіту";

12) в наказі № 27-к від 26 лютого 2019 р. Білоусівського ЗЗСО на преміювання вказана помилкова дата наказу Міністерства освіти і науки України, а крім цього розмір премії перевищує розмір одного посадового окладу, що є порушенням ст. 57 Закону України "Про освіту";

13) в лютому та березні 2019 р. одна особа премійована за відсутності наказу начальника відділу ОКМС;

14) наказ № 29 від 2 лютого 2019 р. на преміювання сформульовано не вірно - підставою для нарахування премії зазначена економія заробітної плати, що є недоречним на початку бюджетного року;

15) доньці позивача - ОСОБА_5 , яка є викладачем української мови та літератури в Білоусівському ЗЗСО, встановлено навантаження на 2019 учбовий рік, але вона на посаді не працює;

16) відповідно до штатного розпису на 2019 р., двірнику та прибиральнику затверджена ставка 0,5, але в квітні 2019 р. заробітна плата цим особам нарахована із ставки 1,0.

Як зазначено в Акті службового розслідування, всі фінансові документи, в яких були виявлені вищеописані порушення, підписані ОСОБА_1

31 травня 2019 р. відповідач видав спірне Розпорядження № 41-рк, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу ОКМС 31 травня 2019 р. на підставі ст. 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України, у зв`язку з допущенням нею вищенаведених порушень (а. с. 11).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом не встановлено підстав для звільнення позивача саме за ст. 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України і адміністративний суд не вправі самостійно визначати інші види дисциплінарних стягнень на підставі встановлених ним порушень, то позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування Розпорядження № 41-рк підлягають задоволенню, як і вимога щодо зміни формулювання звільнення на ст. 38 ч. 1 КЗпП України. В той же час, суд не знайшов підстав для задоволення вимоги про стягнення з Дорошівської СР середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки таке стягнення проводиться лише в разі, якщо визнане незаконним формулювання причини звільнення створило перешкоди в працевлаштуванні, але позивач одразу після закінчення службового розслідування та отримання трудової книжки була працевлаштована в Білоусівський ЗЗСО і наявність запису в трудовій книжці про звільнення за ст. 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України цьому не завадила.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок № 950).

Відповідно до п.3 Порядку № 950 рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Отже, при призначенні службового розслідування, обов`язково повинен бути визначений його предмет, під яким слід розуміти обставини, які підлягають перевірці. Наявність такого предмету окреслює коло питань, які підлягають дослідженню членами комісії.

Так, в Розпорядженні № 36-р предметом службового розслідування визначено використання коштів державної освітньої субвенції, сільського бюджету та достовірності показників фінансової звітності. В той же час, значна частина порушень - 7 з 16, які виявила комісія, стосуються порядку ведення і зберігання трудових книжок, що виходить за межі первинно визначеного предмету службового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Судом встановлено, що позивач працювала на посаді начальника відділу ОКМС з 3 липня 2018 р. і до 31 травня 2019 р.

З матеріалів справи вбачається, що фіксуючи більшу частину порушень (9 з 16), відповідач не вказав в Акті службового розслідування, за який час відсутні чи складені з порушенням документи, що не дає змоги порівняти його з періодом перебування позивача на посаді начальника відділу ОКМС.

Колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що вищезазначене є суттєвим недоліком службового розслідування - якщо відповідач стверджує, що ОСОБА_1 не вносила до трудових книжок необхідні записи, або складала із порушенням фінансові документи, то відповідач обов`язково повинен був зафіксувати в Акті службового розслідування дати відповідних наказів (документів фінансової звітності), чого зроблено не було, а тому вірним є висновок суду першої інстанції, що на момент прийняття Розпорядження № 41-рк про звільнення ОСОБА_1 , відповідач не встановив і не зафіксував належним чином час обставин, з якими він пов`язує порушення з боку позивача, а тому всі порушення щодо яких відсутня вказівка на час їх вчинення, є недоведеними з боку відповідача.

Відповідно до п. 2.1 Посадової інструкції начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту начальник відділу здійснює керівництво діяльністю відділу, розподіляє обов`язки між працівниками, очолює та контролює їх роботу, приймає заходи для підвищення їхньої кваліфікації, затверджує посадові інструкції працівників відділу, сприяє створенню належних умов праці у відділі (а.с. 55-57).

Згідно з п. 2.4 Інструкції розпоряджається коштами у межах затвердженого сільським головою кошторису відділу.

Відповідно до п. 2.34 Інструкції видає в межах своєї компетенції накази, контролює їх виконання.

Згідно з п. 2.36 Інструкції приймає на роботу та звільняє з роботи у порядку, передбаченому законодавством про працю, працівників відділу, які не є посадовими особами місцевого самоврядування, приймає рішення щодо їх заохочення та притягненн до дисциплінарної відповідальності.

В розпорядженні від 13 травня 2019 р. № 36-р про проведення службового розслідування зазначено: провести службове розслідування в період з 13 по 24 травня 2019 року; на час проведення службового розслідування відсторонити начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Дорошівської сільської ради ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків.

Судом першої інстанції встановлено, що звільнення позивачем працівників відділу ОКМС відбулось 15 травня 2019 р., тобто під час відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків. Позивач сама вказує, що про проведення службового розслідування і відсторонення від посади, вона дізналась 13 травня 2019 р., а тому вірним є висновок суду першої інстанції, що видання ОСОБА_1 наказів про звільнення працівників відділу ОКМС в період відсторонення від посадових обов`язків та приймаючи до уваги те, що позивач була обізнана про своє відсторонення, є порушенням з боку позивача.

Так само, є порушенням зберігання трудових книжок і гербової печатки із штампом поза межами відділу ОКМС.

Помилка в наказі № 27-к від 26 лютого 2019 р. Білоусівського ЗЗСО в даті наказу Міністерства освіти і науки України, не може бути поставлена в вину позивачу, так як цей наказ виданий не ним, а Білоусівським ЗЗСО.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про освіту» держава гарантує академічну, організаційну, фінансову і кадрову автономію закладів освіти.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що той факт, що Білоусівський ЗЗСО входить до структури відділу ОКМС (а. с. 117), не підмінює права цього закладу освіти на самостійне видання наказів з кадрових питань, а позивач не наділений правом їх контролю.

З тих же позицій колегія суддів оцінює і встановлення наказом по Білоусівському ЗЗСО навантаження на ОСОБА_5 .

Що стосується відсутності наказу на преміювання ОСОБА_6 в лютому та березні 2019 р., то це порушення вчинено під час перебування ОСОБА_1 на посаді начальника відділу ОКМС та встановлено вірно.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, щодо більшої частини порушень, про які йдеться в Акті службового розслідування, відповідач не вказав час їх вчинення, деякі з порушень відповідачем встановлені помилково, тоді як звільнення працівників відділу ОКМС під час відсторонення позивача від посади, зберігання трудових книжок і печатки не у відділу ОКМС, преміювання за відсутності наказу та нарахування заробітної плати понад ставку, встановлені відповідачем вірно.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 9 Порядку № 950 акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або особа, стосовно якої проведено службове розслідування, не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомила комісію про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень.

Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.

Знімати копії з акта службового розслідування до подання його на розгляд керівника органу забороняється.

Згідно з п. 10 Порядку № 950 Акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.

За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

У разі коли рішення щодо проведення службового розслідування було прийнято на виконання припису Національного агентства посадова особа (орган), якій (якому) його адресовано, інформує Національне агентство стосовно висновків комісії про причини та умови, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, пропозицій щодо усунення зазначених причин та умов, а також стосовно вжитих заходів за результатами службового розслідування.

За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.

Судом встановлено, що з Актом службового розслідування ОСОБА_1 не була ознайомлена, про дату і місце ознайомлення з актом не повідомлялась.

Акт службового розслідування ОСОБА_1 не підписувала, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування, проте в матеріалах справи такий акт відсутній.

Доказів того, що відповідач в належний спосіб повідомляв позивачку про дату та місце ознайомлення з актом в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до ч.3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно застосував цю статтю при звільнені позивача, так як в ній йдеться про однократне грубе порушення, тоді як відповідач при проведенні службового розслідування дійшов висновку про системні та тривалі порушення з боку позивача і зафіксував 16 порушень, що вже само по собі виключає звільнення позивача за цією статтею.

КЗпП України або інші нормативні акти не містять визначення поняття "одноразового грубого порушення трудових обов`язків", а тому воно є оціночним та повинно встановлюватись в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду, тощо.

Жодне з виявлених відповідачем порушень, не може бути розцінено саме як грубе порушення трудових обов`язків ОСОБА_1 , так як всі допущені нею порушення носять відворотний характер.

Крім цього, судом встановлено грубе порушення процедури проведення службового розслідування.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування розпорядження від 31 травня 2019 р. № 41-рк "Про звільнення ОСОБА_1 ", в частині формулювання причини звільнення ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 п. 1 КЗпП України та зобов`язання відповідача змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 викладені в розпорядженні від 31 травня 2019 р. № 41-рк "Про звільнення ОСОБА_1 " на ст. 38 ч. 1 КЗпП України з 27 травня 2019 р. є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.06.2020 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик