Справа № 712/15012/19
Суддя: Борєйко О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Харченка Юрія Петровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративною позовною заявою, в якій просить: скасувати постанову серія БАА номер 367396 від 06 листопада 2019 року щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП в виді штрафу в сумі 170 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 листопада 2019 року о 22 годині 10 хвилин в смт. Оржиця по вул. Черкаській поліцейським СРПП № 3 Оржицького ВП старшим сержантом поліції Харченко Ю.П. була винесена постанова серія БАА № 367396 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

При винесенні вказаної постанова поліцейським Харченко Ю.П. огляд автомобіля не здінювався, останній знаходився в патрульному автомобілі і не міг бачити факту вчинення правопорушення. У поліцейського не було підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки під час руху транспортного засобу позивач жодних порушень ПДР не допустив.

Крім того, при винесенні вказаної постанови були допущені порушення прав позивача на надання пояснень та зауважень щодо змісту правопорушень.

Постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням положень КУпАП, за відсутності події правопорушення, докази вчинення правопорушення відсутні, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на адміністративний позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

26 грудня 2020 року, до початку першого судового засідання у даній справі, за допомогою засобів поштового зв`язку до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання представника відповідача - Головного управління національної поліції в Полтавській області Сиромятнікова В.В. про заміну відповідача, в якому останній просить замінити в адміністративній справі №712/15012/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, на належного відповідача - інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Харченко Ю.П.

В судовому засіданні позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечив, зазначив, що саме ГУНП в Полтавській області зобов`язане нести відповідальність за дії своїх підлеглих.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 03 лютого 2020 року залучено до участі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, другого відповідача - інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Харченко Ю.П., роз`яснено останньому право на подання відзиву на адміністративний позов протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Копію вказаної ухвали суду про залучення другого відповідача у адміністративній справі та адміністративного позову з додатками відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старший сержант поліції Харченко Ю.П. отримав 14 лютого 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в зв`язку з чим до 02 березня 2020 року включно мав право направити на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси відзив на адміністративний позов.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшому сержанту поліції Харченко Ю.П. правом, передбаченим чинним законодавством України, не скористався та у визначений в ухвалі суду строк відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Крім того, 07 лютого 2020 року поштовим зв`язком до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява позивача, в якій останній просив об`єднати справу щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної старшим сержантом поліції Харченко Ю.П. та справу щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, яка є предметом розгляду адміністративної справи № 712/15014/19. 02 червня 2020 року позивачем зазначену заяву про об`єднання справ було відкликано.

Позивач Соколов В.В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Полтавській області у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старший сержант поліції Харченко Ю.П. у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе судовий розгляд адміністративної справи здійснювати без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена у заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені ч.2 ст.122 КупАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постановою поліцейського - інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Харченко Ю.П. серії БАА №367396 від 06 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 06 листопада 2019 року о 22 годині 10 хвилин в смт. Оржиця по вул. Черкаській керував автомобілем ВАЗ 21058, д.н.з. НОМЕР_1 , який був не перереєстрований протягом десяти діб з моменту встановлення газобалонного обладнання.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні у встановленому порядку.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, у постанові серії БАА №367396 від 06 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеній інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Харченко Ю.П. відносно ОСОБА_1 , відсутні докази, які свідчать про вчинення останнім адміністративного правопорушення.

При цьому, у графа постанови: «до постанови додаються …» - інспектором взагалі не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися виключно на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, окрім оскарженої позивачем постанови, жодних інших доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, відповідачем - інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Харченко Ю.П. не надано.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін, як одному з складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР України. Однак, вказана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль в розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції відіграє тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак, Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальним діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з пп. 7 п. 1 ст. 3 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.122 КупАП.

Згідно ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Враховуючи, що постанова серії БАА №367396 від 06 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Харченко Ю.П., позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову, винесену суб`єктом владних повноважень - інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Харченко Ю.П., позовні вимоги до Головного управління національної поліції України в Полтавській області в позовній заяві відсутні, суд приходить до висновку, що Головне управління Національної поліції в Полтавській області є неналежним відповідачем в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, згідно ст.ст.8, 9, 62 Конституції України та керуючись ст.ст. 9, 222, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 139, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Харченко Юрія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову серії БАА №367396 від 06 листопада 2019 року, винесену поліцейським інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Харченко Юрієм Петровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні позовних вимог в частині позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . адреса проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83, код ЄДРПОУ 4010863.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області старший сержант поліції Харченко Юрій Петрович, адреса: 37700, Полтавська область, смт. Оржиця, вул. Незалежності,14.

Суддя О.М. Борєйко