Справа № 380/4078/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4078/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

09 червня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої-судді Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» про забезпечення адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

27.05.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА», позивач) до Інспектора праці Головного управління Держпраці у Львівській області Веліахмедова Бориса Заїдовича (надалі - відповідач 1), Головного управління Держпраці у Львівській області (надалі - ГУ Держпраці у Львівській області, відповідач 2), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії посадової особи ГУ Держпраці у Львівській області Веліахмедова Бориса Заїдовича щодо проведення інспекційного відвідування ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА»;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №11350/462/ПД/НД/АВ/ФС від 06.05.2020, яка була винесена начальником ГУ Держпраці у Львівській області, згідно з якою на ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» накладено штраф у розмірі 613990 гривень;

- скасувати припис про усунення виявлених порушень № ЛВ11350/462/АВ/П від 10.03.2020, складений посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області.

Ухвалою від 01.06.2020 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.06.2020 на виконання вимог ухвали від 01.06.2020 ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» подало до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Крім цього, 05.06.2020 до суду надійшла заява ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» про забезпечення адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу (Вх. № 28263), згідно з якою позивач просить зупинити дію постанови ГУ Держпраці у Львівській області від 06.05.2020 № ЛВ 11350/462/ПД/НД/АВ/ФС про накладення на ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» штрафу у розмірі 613900 гривень до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Така заява обґрунтована тим, що у відповідності до оскаржуваної постанови позивачу встановлено строк для добровільної сплати штрафу до 06.06.2020. Проте позивач не погоджується зі змістом оскаржуваної постанови, вважає її протиправною та оскаржує в судовому порядку, що свідчить про те, що позивач не має наміру сплачувати накладений відповідачем штраф до винесення судового рішення у справі. Вказує на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення, тобто до 06.08.2020. На думку позивача, відкриття виконавчого провадження може призвести до арешту рахунків й інших активів позивача, звернення стягнення на грошові кошти й майно суб`єкта господарювання. Такі дії відповідача можуть створити суттєві перешкоди у здійсненні господарської діяльності позивача та знівелюють сам судовий процес, пов`язаний з оскарженням винесеної постанови.

Припускає, що примусове виконання оскаржуваної постанови може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить на праві власності, у тому числі коштами, або обмеження у користуванні таким майном. Тому вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеного вказує на те, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позову, публічно-правовий спір між сторонами існує, за переконанням позивача, за обставин прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм та вимог чинного законодавства України.

Виходячи з наведених у клопотанні фактичних обставин, суд відмічає, що правомірність та оцінка спірного рішення, процедурні питання дотримання його прийняття підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Окремо, варто наголосити, що на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оспорюваного рішення.

Відповідності до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що станом на момент розгляду заяви ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» про забезпечення позову, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення, з урахуванням того, що до заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Товариства до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» про забезпечення адміністративного позову, оскільки позивачем не доведено дійсну наявність обставин, які передбачені частиною 2 статті 150 КАС України.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИТЯЗЬ ГРУП-УКРАЇНА» про забезпечення адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Мричко Н.І.