Справа № 380/2573/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2573/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить :

- визнати протиправним рішення комісії з розгляду питань щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік військової частини НОМЕР_1 , згідно протоколу №13 від 19.03.2020 року, яка прийняла рішення виплатити матеріальну допомогу в розмірі 10000 гривень не маючи на це повноважень та зменшувати розмір матеріальної допомоги;

- скасувати рішення комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року, згідно протоколу №13 з розгляду питань щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 10000 гривень, не маючи на це повноважень;

- визнати неправомірним наказ командира частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 146 ад, щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 10000 гривень;

- скасувати наказ командира частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 146 ад, щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 10000 гривень;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, згідно поданого рапорту, а саме 25096 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно зменшено розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік до 10 000 грн. Розмір матеріальної допомоги встановлює Міністр оборони України, а тому визначення відповідачем розміру такої допомоги на власний розсуд є протиправним. Вказує, така матеріальна допомога повинна бути виплачена в розмірі місячного грошового забезпечення, яке згідно довідки від 31.07.2019 року №71/31/414 складає 25 096 грн.

Відповідачем подано відзив позовну заяву, зміст якого полягає в тому, що військовою частиною НОМЕР_1 на підставі та в межах встановленого законом порядку та з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.1 1.2019 року у справі № 1.380.2019.004536, розглянуто рапорт позивача про нарахування і виплату допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та призначено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 10000 гривень. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Додатково зазначив, що аналогічні правовідносини були вже предметом розгляду у справі № 1.380.2019.004536, тому така позовна заява підлягає залишенню без розгляду

Ухвалою суду від 21.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу до 01.08.2019 у військовій частині НОМЕР_2 м. Новий Калинів, Самбірського району, Львівської області.

Відповідно посвідчення серія НОМЕР_3 , виданого 17.07.2015 року є учасник бойових дій.

Позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 з рапортами про видачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 27.03.2019, 18.06.2019 та 01.07.2019, разом з якими долучав довідки про стан здоров`я членів його сім`ї та стан здоров`я самого військовослужбовця.

Вказані рапорти ОСОБА_1 розглядалися на засіданнях комісії військової частини НОМЕР_1 для розгляду рапортів з клопотанням про виплату в 2019 році матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , за результатами яких прийнято колегіальне рішення, яким не встановлено права позивача на першочергову виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .

Позивачем оскаржено в судовому порядку таку відмову.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11. 2019 року у справі № 1.380.2019.004536 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вирішити питання щодо виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

Вказане судове рішення залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020.

18.03.2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 131 ад на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11. 2019 року у справі № 1.380.2019.004536 скликано комісію військової частини НОМЕР_1 для розгляду рапортів з клопотанням про виплату в 2019 році матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зобов`язано комісію повторно розглянути рапорт про виплату матеріальної допомоги ОСОБА_1 за 2019 рік та оформити рішення протоколом, який подати командиру військової частини НОМЕР_1 на розгляд.

На засіданні комісії військової частини НОМЕР_1 для розгляду рапортів з клопотанням про виплату в 2019 році матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт з клопотанням ОСОБА_1 про виплату за 2019 рік матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, прийнято рішення про надання на подальший розгляд командиру в/ч НОМЕР_1 рапорт ОСОБА_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, підставою в яких є важкий стан здоров`я військовослужбовця та членів його сім`ї з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11. 2019 року у справі № 1.380.2019.004536 та виплату 10 000 грн.

Рішенням комісії було оформлено протоколом № 13, який був затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 19.03.2020 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 146ад ОСОБА_1 призначено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 10 000 грн.

Позивач не погодився з рішеннями відповідача про призначення та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 10 000 грн. звернувся до суду з даним позовом.

Відтак, змістом спірних правовідносин є дії відповідача щодо призначення ти виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 10 000 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє грошове забезпечення. Вказана гарантія передбачає виплату військовослужбовцям грошового забезпечення у розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України та у порядку визначеному Міністром оборони України (ч. 4 ст. 9 Закону № 2011).

Пунктом 2 постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 704) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно підп.3 п. 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право, серед іншого, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 1 розділу ХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 (далі Порядок), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 7 розділу ХХIV Порядку розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Згідно п. 9 розділу ХХIV Порядку виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до п. 7 наказу Міністерства оборони України від 25.01.2019 № 30 Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік одноразові додаткові види грошового забезпечення виплачувати в розмірах, визначених нормативно-правовими актами.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) виплачувати військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (без урахування винагород).

У заявах про виплату матеріальної допомоги зазначаються конкретні причини (важкий стан здоров`я військовослужбовця або членів його сім`ї, смерть рідних по крові або шлюбу, пожежа або стихійне лихо та з інших соціально-побутових питань), які стали підставою для порушення клопотання, та розмір потреби.

Інші одноразові додаткові види грошового забезпечення виплачувати в розмірах, визначених нормативно-правовими актами.

Системний аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань вважається одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Така надається військовослужбовцям, в межах асигнувань, у розмірі, що не перевищує розміру місячного грошового забезпечення без урахування винагород, за їх заявою на підставі наказу командира військової частини.

Таким чином, сума матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань визначається за результати співставлення наявних у військової частини коштів та кількості осіб, які претендують на таку допомогу. При цьому, вказана інформація щодо обрахунку повинна бути зазначена у рішенні про виплату такої допомоги, як один із критерії обґрунтованості такого рішення.

Як встановлено судом, позивач виконав усі необхідні дії з метою отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме, подав за підпорядкуванням рапорт, а також відповідав вимогам, що ставились в умову її отримання.

Вказане не заперечується відповідачем.

Відповідно витягу з протоколу № 13, засідання комісії, що здійснювалось на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1.380.2019.004536 для вирішення питання щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік ОСОБА_1 вирішено виплатити допомогу у розмірі 10 000 грн. На підставі такого протоколу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 146ад ОСОБА_1 призначено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 10 000 грн.

Суд дослідивши Протокол №13 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 146ад встановив, що у таких документах відсутня інформація щодо обрахунку визначення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019. Зі змісту вищезазначених документів не можливо встановити даних з яких виходив відповідач при обрахунку призначеної ОСОБА_1 матеріальної допомоги.

Відповідачем в ході судового розгляду також не надано таких доказів

Вказане свідчить, що рішення військової частини НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 не відповідає критерію обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як вже зазначалось, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань відповідно до згаданого Порядку призначається на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. Тоді як, рішення комісії з розгляду питань щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не є документом на підставі якого така допомога виплачується, а є фактично дорадчим документом.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, зокрема встановити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії з розгляду питань щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік військової частини НОМЕР_1 , згідно протоколу №13 від 19.03.2020 року не порушує прав, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Протиправність дій відповідача щодо призначення виплати позивачу грошової допомоги у сумі 10 000 грн також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження обставин, щодо правомірності призначення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік ОСОБА_1 у розмірі 10 000 грн.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи відповідача про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав наявності судового рішення між тими ж стронами, про той самий предмет і з аналогічних підстав, оскільки таке судове рішення стосується правовідносин щодо не прийняття відповідачем рішення на підставі поданих рапортів про призначення такої допомоги. Тоді як в межах спірних правовідносин позивачем оскаржується розмір допомоги призначеної за результатами такого звернення.

Суд звертає увагу, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні захисту права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) визначеним законодавством критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, повноваження щодо визначення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є саме дискреційними повноваженнями відповідача, які обмежуються, згідно вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, фондом грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

При цьому, слід зазначити, що суд позбавлений можливості надати оцінку обґрунтованості рішення відповідача в частині визначення розміру матеріальної допомоги з урахуванням фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, оскільки такі обставини військовою частиною не досліджувались.

А тому, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання військової частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, згідно поданого рапорту, а саме 25096 грн. 00 коп. слід відмовити, оскільки обставини можливості визначення розміру матеріальної допомоги з урахуванням фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України не досліджувались при прийняття спірних рішень.

Відповідно статті 2 КАС України основним завдання адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України, суд може зобовязати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з наведеного, з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення відновлення його порушеного права, суд у відповідності до положень частини другої статті 9 КАС України, виходить за межі позовних вимог та вважає за можливе зобовязати військову частину НОМЕР_1 комісію для розгляду рапортів з клопотанням про виплату у 2019 році матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням викладеного, позов є обґрунтований в частині вимог про визнання протиправним та скасування спірного акта індивідуальної дії, а тому в цій частині підлягає до задоволення.

Також, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судовий збір не належить стягувати зі сторін спору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 146 ад, щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 10000 гривень.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 комісію для розгляду рапортів з клопотанням про виплату у 2019 році матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Я.Мартинюк