Справа № 320/2562/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

10 червня 2020 року Справа № 320/2562/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерного товариства "Національна Акціонерна компанія "Нафтогаз Україна", про визнання протиправними постанов та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправними постанови про повернення виконавчих документів стягувачу по ВП №45727780, ВП №47042738, ВП №47042671, ВП №47976577 від 25.09.2017, що знаходяться в складі зведеного виконавчого провадження №54171277;

- зняти арешт з майна боржника, обтяження зареєстровано 25.04.2017 10:24:28 за №16241983, накладений згідно постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 47042671, виданий 25.04.2017, видавник: Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області;

- зняти арешт з майна боржника, накладений згідно постанови державного виконавця від 20.06.2017 по ЗВП №54171277, реєстраційний номер провадження №47042671;

- зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанови про закінчення виконавчих проваджень за ВП №4527780, ВП №47042738, ВП №47042671, ВП №47976577, що знаходяться в складі зведеного виконавчого провадження №54171277, відповідно до п.16 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Акціонерне товариство "Національна Акціонерна компанія "Нафтогаз Україна", призначено судове засідання по справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання позивачем копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

29.05.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій позивач зазначив, що йому було відомо про існування постанови про арешт майна від 20.06.2017 по зведеному виконавчому провадженню №54171277.

Водночас позивач повідомив, що йому не були відомі обставини стосовно арешту рухомого майна, накладеного на підставі постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області про арешт майна боржника від 25.04.2017 у виконавчому провадженні №47042671.

Позивач наголосив на тому, що відповідь відповідача, яка була отримана Комунальним підприємством "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 17.01.2020, на його звернення від 18.12.2019 №788 та від 26.12.2019 №811, не містила жодної інформації щодо обставин прийняття відповідачем постанови про арешт майна боржника від 25.04.2017, яка є, серед іншого, предметом спору у даній справі.

Позивач зазначив, що розгляд питання щодо правомірності прийняття відповідачем постанови про арешт майна боржника від 25.04.2017 у виконавчому провадженні №16241983 не є можливим без розгляду питання щодо правомірності прийняття відповідачем постанови про арешт майна від 20.06.2017, про яку Комунальному підприємству "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було відомо ще в липні 2017 року.

У заяві позивач повідомив, що Комунальне підприємство "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області зверталось до відповідача із запитами від 02.12.2019 №753, від 09.12.2019 №759 та від 18.12.2019 №788 про надання інформації щодо обставин накладення арешту на майно, а представник підприємства, Карандюк М.В. , якому було доручено з`ясувати обставини накладення арешту на майно позивача на підставі спірної постанови, перебував у відпустці у період з 13.01.2020 по 26.01.2020, що, на думку позивача, свідчить про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду.

Крім того, позивач повідомив, що підприємство з метою досудового врегулювання спору зверталось до Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"

Розглянувши вказану заяву суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Предметом позову у даній справі є, зокрема, вимога про: визнання протиправними постанов про повернення виконавчих документів стягувачу по ВП №45727780, ВП №47042738, ВП №47042671, ВП №47976577 від 25.09.2017, що знаходяться в складі зведеного виконавчого провадження №54171277; про зняття арешту з майна боржника, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 47042671, виданої 25.04.2017 видавник: Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області(обтяження зареєстровано 25.04.2017 10:24:28 за №16241983); про зняття арешту з майна боржника, накладеного згідно постанови державного виконавця від 20.06.2017 по ЗВП №54171277, реєстраційний номер провадження №47042671.

З матеріалів справи вбачається, що боржником за вказаними виконавчими документами є Комунальне підприємство "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Отже, оскільки позивач у справі є учасником виконавчих проваджень №45727780, №47042738, №47042671 та №47976577, що знаходяться у складі зведеного виконавчого провадження №54171277, у даному випадку застосуванню підлягає десятиденний строк для звернення особи до суду з позовною заявою.

У позовній заяві позивач повідомив про те, що про спірні обставини він дізнався з відповіді Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області на звернення позивача від 18.12.2019 №788 та від 26.12.2019 №811. Цю відповідь, за твердженням позивача, він отримав 17.01.2020.

Таким чином, звернувшись до суду 17.03.2020 з позовною заявою, позивачем було пропущено десятиденний строк, передбачений КАС України для звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, якими порушені права та інтереси учасника виконавчого провадження.

При цьому, з матеріалів позовної заяви та із заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду вбачається, що про постанову про арешт майна від 20.06.2017 позивачу стало відомо ще в липні 2017 року.

Зокрема, в матеріалах справи наявна скарга Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10.07.2017 №300, адресована начальнику Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, в якій міститься прохання про зупинення виконавчих дій та скасування постанови про арешт майна від 20.06.2017, що свідчить про обізнаність позивача про існування арешту, прохання про зняття якого є предметом позову у цій справі, принаймні з липня 2017 року.

Суд наголошує на тому, що заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду не містить жодних обґрунтувань та пояснень щодо наявності поважних причини пропуску Комунальним підприємством "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області строку звернення до суду із вимогою про визнання протиправними постанов про повернення виконавчих документів стягувачу по ВП №45727780, ВП №47042738, ВП №47042671, ВП №47976577 від 25.09.2017, що знаходяться в складі зведеного виконавчого провадження №54171277.

Також суд вважає непереконливими посилання позивача на неможливість визначення строку для оскарження постанови про арешт майна боржника від 25.04.2017 у виконавчому провадженні №47042671, оскільки у позовній заяві позивач підтвердив, що про арешт рухомого майна за №16241983 від 25.04.2017, накладеного на підставі постанови Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, прийнятої у виконавчому провадженні №47042671, йому стало відомо 29.11.2019 при формуванні витягу з Державного реєстру обтяжень майна.

Так, у матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29.11.2019 №Р17955, з якого вбачається, що про постанову Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 25.04.2017№16241983 про арешт рухомого майна позивач дізнався принаймні 29.11.2019.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява позивача від 09.12.2019 №769 про вжиття заходів щодо зняття арешту з рухомого майна, накладеного вищевказаною постановою від 25.04.2017 №16241983, а також про закінчення виконавчих проваджень за ВП №4527780, ВП №47042738, ВП №47042671, ВП №47976577, що знаходяться в складі зведеного виконавчого провадження №54171277. Наведене підтверджує про обізнаність позивача про існування спірних правовідносин на дату складання цієї заяви, тобто 09.12.2019.

Звернення аналогічного змісту було викладено позивачем у заяві від 18.12.2019 №788.

Суд зауважує, що заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду не містить переконливих пояснень щодо поважності причин пропуску строку звернення позивача із позовними вимогами щодо знаття арештів, накладених на підставі постанов про арешт майна від 25.04.2017 та від 20.06.2017.

Матеріали справи також не містять доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду з даними позовними вимогами.

Посилання позивача на його необізнаність щодо обставин правомірності винесення відповідачем постанови про арешт майна від 25.04.2017 у виконавчому провадженні №47042671 не є підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, оскільки, як було вказано вище, десятиденний строк на звернення до суду починає свій перебіг з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. У даному випадку таким днем слід вважати, щонайменше, 29.11.2019 - момент, коли позивач дізнався про існування спірної постанови, яка об`єктивно порушує його майнові права. При цьому, звернення позивача до відповідача з різноманітними заявами, зокрема, про зняття арешту з рухомого майна, не можуть бути розцінені в якості підстави для поновлення строку звернення до суду, позаяк ці обставини не свідчать про неможливість або ускладнення можливості звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а є лише наміром врегулювати спірні питання у позасудовому порядку. При цьому, суд зауважує, що відповідь від 29.12.2019 №54171277 на свої звернення позивач отримав 17.01.2020, однак до суду звернувся 17.03.2020, тобто за спливом двох місяців, що також свідчить про відсутність передумов для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Перебування ж найманого працівника-юрисконсульта у відпустці до 26.01.2020 не може бути розцінена судом в якості підстави для задоволення відповідної заяви позивача, оскільки наведені обставини не виключали можливості залучення іншого представника, зокрема, на договірних засадах, а також не підтверджують наявність якихось перешкод для звернення до суду у період з 27.01.2020 (дата виходу з відпустки) по 17.03.2020 (фактична дата звернення до суду).

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У Рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Конституційний Суд України в рішенні №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року зауважив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до пункту частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У справі, що розглядається, позивач не навів належних обставин і не надав відповідних доказів, які би свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом.

Таким чином, позов подано з пропуском десятиденного строку на звернення до суду без поважних причин, у зв`язку з чим суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

2. Залишити без розгляду позов Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерного товариства "Національна Акціонерна компанія "Нафтогаз Україна", про визнання протиправними постанов та зобов`язання вчинити певні дії належить залишити без розгляду.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.