Справа № 360/2146/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/2146/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька Андрія Анатолійовича Гавриленка, начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН м. Сєвєродонецька нині заступника УП та СЗН м. Сєвєродонецька Н. Василенко, виконуючого обов`язки міського голови Сєвєродонецької міської ради Ткачука В`ячеслава Петровича, першого заступника міського голови Сєвєродонецької міської ради Олега Кузьмінова, заступника міського голови, начальника відділу кадрової роботи та з питань служби в органах місцевого самоврядування Сєвєродонецької міської ради І. Степаненко про визнання рішень незаконними, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька Андрія Анатолійовича Гавриленка, начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН м. Сєвєродонецька нині заступника УП та СЗН м. Сєвєродонецька Н. Василенко, виконуючого обов`язки міського голови Сєвєродонецької міської ради Ткачука В`ячеслава Петровича, першого заступника міського голови Сєвєродонецької міської ради Олега Кузьмінова, заступника міського голови, начальника відділу кадрової роботи та з питань служби в органах місцевого самоврядування Сєвєродонецької міської ради І. Степаненко, в якому позивач просить:

1) визнати рішення і відповідь від 11.03.2020 № 2218/05 начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецька А.А. Гавриленко, рішення начальника відділу прийома документів та заяв УП та СЗН Смалій Л.М. , яке знаходиться у справі у вигляді розписки, в частині відмови позивачу в призначенні соціальної компенсаційної виплати по догляду за людиною, яка досягла 80 років незаконними, такими, які порушують право позивача згідно із законом на цей вид соціальної допомоги;

2) визнати рішення і відповідь від 04.05.2020 № 1809/К-3317 першого заступника міського голови м. Сєвєродонецька О. Кузьмінова про відмову в призначенні позивачу щомісячної компенсаційної виплати, по догляду за особою 80-річного віку незаконними, такими, які порушують право позивача на призначення даної компенсаційної виплати;

3) зобов`язати начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецька А.А. Гавриленко, начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН м. Сєвєродонецька Смалій Л.М. нарахувати позивачу компенсаційну виплату по догляду за людиною, яка досягла 80 років з 01.03.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, т.я. позивач до наступного часу не втратила право на цей вид соціальної виплати;

4) визнати рішення і відповідь від 13.03.2019 № 1854/06 у частині відмови позивачу в розгляданні її заяви від 01.03.2019 з причини відсутності довідки ЛКК та від 08.04.19 № 2627/06 у частині, що компенсація призначається на період, встановлений довідкою ЛКК, починаючи з дати видачи довідки і на один рік за підписом на той час начальника УП та СЗН, нині заступника начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецька Н. Василенко, рішення начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН м. Сєвєродонецька Смалій Л.М. у відмові у нарахуванні позивачу компенсаційної виплати з дня подачі заяви від 01.03.2019 за період з 01.03.2019 по 12.03.19 незаконними, такими які протирічать пункту 5 постанови КМ України від 29.04.2004 № 558;

5) визнати нарахування позивачу компенсаційної виплати за період з 01.03.2020 по 12.03.2020 по ініціативі начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецька А.А. Гавриленко, начальника відділу прийому документів УП та СЗН м. Сєвєродонецька Смалій Л.М. такою, яка зайво нарахована;

6) зобов`язати начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецька А.А. Гавриленко, начальника відділу прийому документів та заяв УП а СЗН м. Сєвєродонецька Смалій Л.М. нарахувати позивачу компенсаційну виплату за період з 01.03.2019 по 12.03.2019, тобто з дня подачі та реєстрації УП та СЗН заяви позивача від 01.03.2019 згідно з пунктом 5 постанови КМ України від 29.04.2004 № 558, а зайво нараховану компенсаційну виплату за період з 01.03.2020 по 12.03.2020 включно утримати, або зробити взаємозалік, вважаючи загальний період нарахування компенсаційної виплати за 2019 рік по догляду за людиною, яка досягла 80 років з 01.03.2019 по 29.02.2020 включно;

7) визнати рішення і відповідь від 07.06.2019 № 3003/К-1023 заступника міського голови м. Сєвєродонецька І. Степаненко в частині, що в заяві позивача від 01.03.2019 не було визначено за яким видом компенсаційної виплати позивач звернулась, недійсною, а в частині призначення позивачу компенсаційної виплати з 13.03.2019 по 12.03.2020 включно, тобто з дня видачі довідки ЛКК, а не з 01.03.2019 по 29 02.2020, тобто з дня подання заяви незаконною, такою, що протирічить пункту 5 постанови КМ України від 29.04.2004 № 558;

8) визнати рішення комісії від 16.07.20019 УП та СЗН у відмові позивачу в призначенні житлової субсидії за заявою від 14.05.2019 відповідь від 19.07.2019 № 8539/07 за підписом на той час начальника УП та СЗН, нині заступника УП та СЗН м. Сєвєродонецька Н. Василенко, незаконним;

9) встановити чи компетентна посадова особа суб`єкт владних повноважень заступник міського голови м. Сєвєродонецька І. Степаненко в вирішенні питання стосовно звернення позивача від 17.06.2019, чи не навмисно вона затягує його вирішення з 23.07.2019 по 11.11.2019, майже на 3,5 місяці коли воно потребує 10 хвилин для ознайомлення з постановою КМ України від 29.04.2004 № 558 і вирішення його по суті у відповідності з цією постановою (відповіді від 23.07.20019 № 3733/К-5091, від 29.08.2019 № 4298/К-5091, від 11.11.2019 № 5419/К-5091;

10) визнати рішення і відповідь від 17.12.2019 № 6374/К-5091-2 за підписом в.о міського голови Ткачука В.П. в частині, що зі змісту заяви позивача неможливо було визначити, про який саме вид компенсаційної виплати йде мова, недійсною, некомпетентною, протирічною, бо трошки раніше в своїй відповіді Ткачук В.П. зазначає: «За інформацією Управління праці та соціального догляду населення Сєвєродонецької міської ради, 01.03.2019 до приймальні УП та СЗН Сєвєродонецької міської ради від Вас надійшла заява довільної форми з проханням оформити допомогу по догляду за особою похилого віку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій виповнилось 80 років, та заява від ОСОБА_4 з проханням також призначити допомогу на догляд». Ці два судження в.о. міського голови Ткачука В.П. являються взаємопротирічними і недійсними. Визнати рішення і відповідь в частині визначення періоду нужденності в сторонньому догляді, начебто визначений висновком ЛКК з 13.03.2019 по 12.03.1010, тобто з дня видачи заключення ЛКК, а не з 01.03.2019 по 29.02.2020 включно, тобто з дня подачі заяви, незаконними, такими, шо протирічать постанові КМ України від 29.04.2004 № 558;

11) визнати відповідь від 09.01.2020 № 127/К-5091-3 за підписом в.о. міського голови Ткачука В.П. в частині, що у висновках ЛКК, наданих позивачем, не зазначено про необхідність постійного стороннього догляду та можливість здійснення догляду з 01.03.2019 не дійсною і некомпетентною, а відповідь і рішення в частині, що на підставі наданої позивачем 13.03.2019 заяви, встановленої Мінсоцполітики форми разом з висновками ЛКК, позивачу на період з 13.03.2019 по 12.03.2020 (час нужденності в сторонньому догляді, визначеному начебто висновком ЛКК) призначено щомісячну компенсаційну виплату незаконними, некомпетентними, бо у висновках ЛКК цього не пишуть, а тільки указують строк здійснення догляду, а на відповідний період і дату видачи заключення ЛКК;

12) встановити, чи відповідає компетентність посадових осіб суб`єктів владних повноважень органів місцевого самоврядуванні в.о. міського голови Сєвєродонецької міської ради Ткачука В.П., заступника міського голови І. Степаненко, першого заступника міського голови м. Сєвєродонецька О. Кузьмінова, начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецка А.А. Гавриленко, заступника начальника УП та СЗН м. Сєвєродонецька Н. Василенко, начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН м. Сєвєродонецька Смалій Л.М. на займаних посадах в органах місцевого самоврядування м. Сєвєродонецька при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства;

13) стягнути на користь позивача завдану велику моральну шкоду у сумі по 15 тис.грн. з посадових осіб з кожного: в.о. міського голови м.Сєвєродонецька Ткачука В.П., начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН Смалій Л.М. , у сумі по 10 тис. грн. з посадових осіб з кожного: начальника УГІ та СЗН А А. Гавриленко , на той час начальника УП та СЗН, нині заступника начальника УП та СЗН Н. Василенко, заступника міського голови І. Степаненко, першого заступника міського голови О. Кузьмінова;

14) стягнути з вище вказаних посадових осіб непередбачені матеріальні витрати позивача, пов`язані з поданням адміністративного позову у сумі 347,00 грн. солідарно.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив таке.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як слідує з позовної заяви, у порушення пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, позивачем у позовній заяві зазначені неповні ідентифікаційні данні свої та відповідачів, а саме:

- стосовно себе позивачем не зазначений не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта позивача громадянки України;

- стосовно відповідачів не зазначено ім`я та по батькові заступника начальника УП та СЗН Василенко, по батькові першого заступника міського голови Кузьмінова, заступника міського голови Степаненко.

Крім того, вивченням позовної заяви встановлено, що позивачем в позовній заяві зазначено як місцем роботи відповідачів Гавриленко , Смалій , Василенко зазначено Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька та УП та СЗ м. Сєвєродонецька.

Згідно з інформацією, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повним найменуванням місця роботи першого, другого, та третьої відповідачів є Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (повна назва) або скорочена - УПТАСЗН Сєвєродонецької міської ради.

Інформації відносно такої юридичної особи як «Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька та УП та СЗ м. Сєвєродонецька» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не мається, тобто юридичної особи за такою назвою не існує.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань правильною назвою місця роботи першого - третього відповідачів є Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (повна назва) або скорочена - УПТАСЗН Сєвєродонецької міської ради.

Крім того, у позовній заяві всупереч пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з пунктами 2, 3 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на зміст позовних вимог, викладених в пунктах 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12 вбачається, що їх виклад не відповідає критеріям та вимогам КАС України щодо змісту позовних вимог, повноваженням адміністративного суду, які він може вчинити при вирішенні справи.

Крім того, позивачем як відповідачів зазначено начальника Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька Андрія Анатолійовича Гавриленка, начальника відділу прийому документів та заяв УП та СЗН м. Сєвєродонецька нині заступника УП та СЗН м. Сєвєродонецька Н. Василенко, виконуючого обов`язки міського голови Сєвєродонецької міської ради Ткачука В`ячеслава Петровича, першого заступника міського голови Сєвєродонецької міської ради Олега Кузьмінова, заступника міського голови, начальника відділу кадрової роботи та з питань служби в органах місцевого самоврядування Сєвєродонецької міської ради І. Степаненко.

Між тим, однією з позовних вимог є визнати рішення комісії від 16.07.20019 УП та СЗН у відмові позивачу в призначенні житлової субсидії за заявою від 14.05.2019, однак комісії як відповідача не зазначено, що свідчить про неузгодженість заявлених позовних вимог із суб`єктним складом відповідачів, визначених позивачем у позовній заяві.

Відтак, позивачу слід визначитись із суб`єктним складом відповідачів (або за відсутності потреби у цьому - виключити його зі складу відповідачів).

Також суд звертає увагу позивача, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

З огляду на виклад позивачем позовних вимог у пунктах 10, 11, вбачається, що він не відповідає критеріям та вимогам КАС України щодо змісту позовних вимог, тобто формулювання їх максимально чітко і зрозуміло.

Частиною першої статті 21 КАС України визначено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (частина перша статті 172 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

З огляду на зміст позовної заяви вбачається, що в ній позивачем по суті заявлено вимоги немайнового характеру, які стосуються:

- призначення, виплати соціальної компенсаційної виплати по догляду за людиною, яка досягла 80 років (пункти 1, 2, 3, 4, 5, 6 позовних вимог);

- розгляду звернень позивача з приводу призначення, виплати соціальної компенсаційної виплати по догляду за людиною, яка досягла 80 років (пункти 7, 10, 11 позовних вимог);

- встановлення компетенції посадових осіб органу місцевого самоврядування (пункти 9, 12 позовних вимог);

- призначення житлової субсидії (пункт 8 позовних вимог).

З огляду на підстави позову та докази, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, об`єднаних в позовній заяві, вбачається, що позовні вимоги щодо соціальної компенсаційної виплати по догляду за людиною, яка досягла 80 років, та позовна вимога стосовно призначення житлової субсидії не пов`язані між собою.

Позовні вимоги щодо соціальної компенсаційної виплати по догляду за людиною, яка досягла 80 років, та щодо призначення житлової субсидії мають під собою різні підстави та правову природу виникнення, і підтверджуються різними доказами.

При цьому у позовній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування наявності підстав для об`єднання зазначених вимог в межах однієї позовної заяви, та в чому полягає їх пов`язаність між собою.

Суд зауважує, що об`єднання зазначених вимог в одній позовній заяві фактично є заявленням позивачем в межах одного провадження двох окремих спорів, які не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами.

Таким чином, позивачеві необхідно усунути зазначену невідповідність, визначивши позовні вимоги, які мають єдині підстави їх виникнення, та доказування яких спирається на однакові докази, або ж навести обґрунтовані пояснення, що свідчать про пов`язаність заявлених позовних вимог та доцільність їх розгляду в рамках одного провадження.

Для усунення зазначених недоліків позивачу слід надати уточнену позовну заяву, приведену у відповідність до вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для вручення відповідачам.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оглядом позовної заяви встановлено, що позивач звернулась за оскарженням рішення і відповідь від 04.05.2020 № 1809/К-3317 (пункт 2 позовних вимог); не нарахування компенсаційної виплати за період з 01.03.2019 по 12.03.2019 (пункт 3 позовних вимог); рішення і відповідь від 07.06.2019 № 3003/К-1023 (пункт 7 позовних вимог) тільки 01 червня 2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Однак клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не заявлено.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша статті 123 КАС України).

Таким чином, позивачу слід звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку разом з відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI).

Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102,00 грн.

В прохальній частині позовної позивачем по суті заявлено 12 (дванадцять) позовних вимог немайнового характеру при цьому дві вимоги мають похідний характер. Відтак, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмірі 8408,00 грн (840,80 грн х 10 позовних вимог).

Позивачем судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру в сумі 8408,00 грн не сплачений.

Позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що вона не має ніякого джерела доходів, ні пенсії, ні зарплати, живу виключно завдяки підсобному господарству та соціальним виплатам. Матеріальне становище позивача далеко за межою бідності, а админістративний позов стосується в порушенного права на соціальну виплату.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приймаючи рішення про звільнення від оплати судових витрат, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, cерія А, № 93).

Отже, відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, в даному випадку доступ до суду обмежений Законом.

Крім того, підвищення Україною ефективності адміністративного процесу, відповідно до вимог положення підпункту «b» пункту 35 Меморандуму про економічну та фінансову політику (між Україною і міжнародним валютним фондом) згідно з узятими зобов`язаннями, забезпечується подвоєння доходів від судового збору, що підтверджується змінами до Закону України «Про судовий збір», які набули чинності від 1 вересня 2015 року.

Зміни до Закону України «Про судовий збір», які призведуть до зменшення надходження державного бюджету від сплати судового збору, будуть наслідком невиконання Україною узятих на себе зобов`язань перед Міжнародним валютним фондом.

Разом з тим, відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Суд наголошує на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

Дослідженням позовної заяви судом встановлено, що позивача не надав жодних доказів щодо майнового стану позивача, як приклад: довідки стосовно залишку грошових коштів на рахунку, довідки про склад сім`ї, медичної довідки про стан здоров`я, довідки про розмір пенсії, тощо.

Таким чином, стаття 133 КАС України та стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає можливість, а не обов`язок відстрочення сплати судових витрат або звільнення від їх сплати, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Зазначений недолік позовної заяви може бути усунений шляхом подання доказів в обґрунтування клопотання щодо скрутного майнового стану позивача або оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 8408,00 грн, сплаченого за такими реквізитами:

Отримувач коштів - УК у м.Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37944909;

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО) - 899998;

Рахунок отримувача - UA4012080;

Код класифікації доходів бюджету - 22030101;

Призначення платежу - *; 101; ____ (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ позивача), Луганський окружний адміністративний суд.

Згідно із частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами першою, другою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог пунктів 5.26, 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Підпис відповідальної особи на документі засвідчують відбитком печатки організації. Згідно з пунктом 4.5 ДСТУ 4163-2003 у документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 26 - відбиток печатки, 27 - відмітка про засвідчення копії проставляють після тексту (21).

Всупереч зазначених вимог КАС України позивачем до заяви як письмові докази для приєднання до матеріалів справи та вручення відповідачам додані копії документів не засвідчені належним чином.

Для усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати разом із позовною заявою письмові докази у належним чином засвідчених копіях, а саме: з відміткою про засвідчення, яка складається зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису позивача як особи, яка засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії документа, а також надати належним чином засвідчені копії документів позивача: паспорту, пенсійного посвідчення, картки платника податків.

Також, потрібно надати копію приведеної у відповідність із вимогами КАС України позовної заяви та належним чином засвічені копії доданих до позовної заяви документів для вручення відповідачу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статей 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 12, 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання даної ухвали, проте не пізніше ніж через 3 (три) днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статей 160, 161 КАС України, та її копії для надіслання відповідачам;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами;

- належним чином засвідчених копій письмових доказів (документів), доданих до позовної заяви, для приєднання до справи та вручення відповідачам;

- доказів на підтвердження скрутного майнового стану позивача, або обґрунтованого клопотання про відстрочення сплати судового збору, або оригіналу документа про сплату судового збору в сумі в сумі 8408,00 грн.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяО.В. Захарова