Справа № 400/660/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/660/20

Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 10 березня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Міністерству соціальної політики України, а саме: визнання протиправною бездіяльність щодо повідомлення чи є дійсним посвідчення реабілітованого, яке не відповідає зразку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України, у термін встановлений ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян»; зобов`язання повідомити чи є дійсним посвідчення реабілітованого, яке не відповідає зразку затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як Міністерством соціальної політики України фактично не надано відповіді на поставлене позивачем запитання щодо чинності його посвідчення реабілітованого, яке на його думку не відповідає затвердженому Кабінетом Міністрів України зразку.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, так як позивачу у встановленому порядку надано вичерпну відповідь на його звернення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 28 грудня 2019 року звернувся із запитом до Урядової гарячої лінії з проханням повідомити чи є дійсним його посвідчення реабілітованого, яке не відповідає зразку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

В даному випадку, позивачем зазначено, що його посвідчення синього кольору, а відповідну до затвердженого Кабінетом Міністрів України зразку, таке посвідчення має бути малинового кольору.

В свою чергу, Міністерством соціальної політики України 28 січня 2020 року надіслано позивачу письмову відповідь, якою надано свої роз`яснення.

Проте, вважаючи, що Міністерством соціальної політики України фактично не надано відповіді на поставлене питання, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачу у встановленому порядку надано відповідь на його звернення, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2019 року № 976 затверджено Положення про Єдину систему опрацювання звернень.

Згідно п. 1 Положення, воно визначає порядок функціонування Єдиної системи опрацювання звернень (далі - Єдина система).

Єдина система складається із суб`єктів, які за допомогою засобів телекомунікації забезпечують за принципом «єдиного вікна» належне реагування органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Офісу Президента України, державних колегіальних органів (далі - органи), на звернення громадян, фізичних осіб - підприємців, підприємств, установ, організацій, органів місцевого самоврядування.

До суб`єктів Єдиної системи належать державна установа «Урядовий контактний центр» (далі - Урядовий контактний центр), регіональні контактні центри Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя (далі - регіональні контактні центри), контактні центри та довідкові телефонні лінії органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України, державних колегіальних органів, приймальня Кабінету Міністрів України.

Згідно пп. 2 п. 6 Положення, Урядовий контактний центр приймає звернення, що надійшли за допомогою засобів телефонного зв`язку на урядову «гарячу лінію» або з використанням Інтернету через веб-сайт Урядового контактного центру, Єдиний веб-портал органів виконавчої влади, веб-сайт Офіційного інтернет-представництва Президента України чи у паперовій формі, та здійснює реєстрацію, попередній розгляд і передачу органам відповідно до компетенції.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423 затверджено Положення про Міністерство соціальної політики України.

Згідно пп. 110 п. 4 Положення, Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Мінсоцполітики, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо здійснення належного розгляду його звернення та надання на нього відповіді.

В даному випадку, позивач звернувся до Урядового контактного центру із клопотанням про надання роз`яснень щодо дійсності його посвідчення реабілітованого, яке на його думку не відповідає зразку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, до поданого позивачем клопотання додано фотокопію його посвідчення.

В свою чергу, звернення позивача передано за належністю до Міністерства соціальної політики України, яким 28 січня 2020 року надіслано позивачу лист-відповідь № 142/0/78-20/297.

Так, із тексту наданої відповіді вбачається, що позивачу роз`яснено, який зразок посвідчення реабілітованого затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24 червня 1991 року N 48 у Положенні про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям

Крім того, позивачу роз`яснено коло осіб які мають право на пільги та отримання посвідчення реабілітованого за ЗУ «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Проте, як зазначається самим позивачем та вбачається з тексту листа Міністерства соціальної політики України від 28 січня 2020 року, в останньому відсутнє роз`яснення щодо дійсності вже наявного у позивача посвідчення.

Між тим, згідно п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а також добросовісно.

Так, обґрунтованість рішень (дій) суб`єктів владних повноважень полягає у прийнятті (вчиненні) ними рішень (дій) на підставі повного і всебічного з`ясованих всіх обставин у відповідних правовідносинах.

При цьому, добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони правовідносин.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що звернення позивача до суб`єкта владних повноважень ґрунтувалось на тому, що його посвідчення не відповідає встановленому зразку та він бажає отримати роз`яснення щодо дійсності вже наявного у нього посвідчення.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що надана суб`єктом владних повноважень відповідь із вищевказаними роз`ясненнями положень законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, без фактичної відповіді по суті поставленого позивачем питання, не може свідчити про прийняття суб`єктом владних повноважень обґрунтованого та добросовісного рішення (листа-відповіді) у межах спірних правовідносин.

Крім того, є безпідставними посилання відповідача на відсутність у нього компетенції досліджувати та надавати правову оцінку дійсності посвідчень громадян, так як у листі відсутні будь-які висновки суб`єкта владних повноважень щодо неможливості надання такої відповіді позивачу, або відсутності у нього повноважень на надання такої відповіді.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо неналежного розгляду міністерством його звернення, а як наслідок вважає за необхідне визнати протиправною допущену бездіяльність та зобов`язати міністерство повторно розглянути звернення позивача.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково встановлено фактичні обставини справи, чим допущено порушення процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 .

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо надання відповіді на звернення ОСОБА_2 № ІЛ-10080907 від 28 грудня 2019 року.

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України повторно розглянути звернення ОСОБА_2 № ІЛ-10080907 від 28 грудня 2019 року та надати на нього відповідь у встановлені ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» строки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.