Справа № 240/1782/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/1782/20

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Капинос О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті раніше нарахованої пенсії в розмірі 2527,20 грн. та зобов"язати відновити нарахування пенсії в цьому розмірі та здійснити нарахування доплати недоплаченої пенсії.

В обґрунтування позову зазначив, що основний розмір її пенсії з 01.05.2019 по 30.11.2019 становив 2527,20 грн., про що її було повідомлено відповідачем. Разом з тим, вказує, що з невідомих причин починаючи з грудня 2019, розмір пенсії зменшився до 2063,88 грн. Вважає такі дії протиправними.

Ухвалою від 30.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 05.05.2020.

22.04.2020 відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначив, що на виконання постанови КМУ №1294 позивачу проведено перерахунок пенсії, за результатами чого розмір пенсії склав 2063,88 грн. Оскільки п.1,2 постанови КМУ №103 в судовому порядку з 05.03.2019 визнані нечинними, підстави для врахування грошового забезпечення відповідно до вказаної постанови відсутні.

05.05.2020 розгляд справи відкладено до 09.06.2020.

Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З 01.05.2019 позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом від 31.10.2019 №Б-4777 позивачу було повідомлено, що пенсія обчислена з грошового забезпечення за посадою кухар гаубичного артилерійського дивізіону, розмір якого становить 4212 грн., в.т.ч.: посадовий оклад 2640 грн., оклад за військове звання 600 грн., надбавка за вислугу років 30% - 972 грн. Розмір пенсії з 01.11.2019 становить 2527,20 грн. (4212 грн. х 60%). (а.с.12)

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України про доходи пенсіонера ОСОБА_1 від 03.02.2020 №418, розмір пенсії з травня 2019 по листопад 2019 включно становив 2527,20 грн. З грудня 2019 розмір пенсії позивача склав 2063,88 грн. (а.с.11)

Листом від 26.01.2020 №Б-39 відповідач повідомив позивача, що грошове забезпечення для обчислення пенсії становить 1700 грн., в т.ч.: посадовий оклад 530 грн.; оклад за військове звання 35,00 грн.; надбавка за вислугу років 20% - 113,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 339,00 грн.; премія 10% - 53,00 грн. Розмір пенсії обчислений у розмірі 60% грошового забезпечення та становить 642 грн. (1070,00 грн. х 60%), з урахуванням мінімального розміру пенсії по інвалідності 2 групи в період проходження військової служби - 2063,88 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Абзац перший преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 визнано такими, що втратили чинність, постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, від 7 листопада 2007 р. N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та від 28 грудня 2016 р. N 1036 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294".

Відповідно, до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 (далі - Постанова №103 ) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 із змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

В контексті наведеного суд відмічає, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 01.05.2019 пенсія обчислена у розмірі 2527,20 грн.

В той же час, з 01.11.2019 розмір пенсії позивача після перерахунку зменшений та становить 2063,88 грн.

При цьому, відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, суду не доведено наявність правових підстав для зменшення розміру пенсії позивачу та на виконання яких правових норм вчинені такі дії.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, суд зважає на правову позицію Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію чи прийняли закон, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відповідно до частини 2статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, зменшивши позивачу розміру пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Щокін проти України", питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсійне забезпечення шляхом визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 раніше нарахованої пенсії в розмірі 2527,20 грн. та зобов"язати відновити нарахування пенсії в розмірі 2527,20 грн. та здійснити нарахування доплати недоплаченої пенсії з 01.12.2019 з урахуванням проведених виплат.

Частиною 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не доведено правомірність дій в частині зменшення позивачу розміру пенсії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому задовольняє його у повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у виплаті пенсії в раніше нарахованому розмірі 2527,20 грн.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) відновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахування пенсії в розмірі 2527,20 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять сім гривень) та здійснити нарахування доплати недоплаченої пенсії з 01.12.2019 з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос