Справа № 240/2206/20
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/2206/20
категорія 112030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:
- визнати протиправним дії комісії Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови в розгляді заяви ОСОБА_1 від 14.07.2017 та заяви від 28.01.2020 на Регіональній комісії з визначення даних про заробітну плату, працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках;
- зобов`язати Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату, працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2020 про видачу довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження за період в 1986 році на підставі наданих ним документів.
В обґрунтування позову вказано, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії. 24.11.2017 звертався до регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з проханням видати довідку про заробітну плату. Однак відповідач листом № Я-5157/10 від 24.11.2017 відмовив позивачу у видачі зазначеної довідки, мотивуючи це тим, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб значиться первинна профспілкова організація Житомирського ЗМК. Позивач посилається на те, що у жовтні та листопаді 1986 року відряджався директором заводу у м.Чорнобиль для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою.
28.01.2020 позивач в черговий раз звернувся до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчудження в 1986-1990 роках при Житомирській обласній адміністрації із заявою на отримання довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України №886 від 26 вересня 2012 року. Вказано, що довідка необхідна для нарахування пенсії.
Позивач вважає заяву по суті нерозглянутою, що порушує його право на перерахунок пенсії, з урахуванням внесених змін до нормативно-правових актів, та його право на належний рівень пенсійного забезпечення.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач у строк та в порядку, визначеному ст.152, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву.
10 квітня 2020 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з тим, що є рішення суду у справі №806/3127/14, що набрало законної сили, з того самого спору між тими самими сторонами.
Як встановлено судом, у справі №806/3127/14 Житомирським окружним адміністративним судом розглядались правовідносини між ОСОБА_1 та Регіональною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Житомирської обласної державної адміністрації. Вказаний спір полягав у встановленні правомірності дій посадових осіб відповідача під час розгляду заяви позивача від 08 листопада 2012 р. на предмет проведення перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження ОСОБА_1 та видати відповідну довідку.
Натомість правовідносини у справі №240/2206/20 полягають у встановленні правомірності дій комісії Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації під час розгляду інших заяв ОСОБА_1 .
Вказане свідчить про відсутність обґрунтованих підстав вважати наведені обґрунтування виникнення спору ідентичними.
У зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 має статус учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році1 категорії, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 22.08.2019 (а.с.12).
Зі змісту відомостей трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що з 1977 року по 1986 рік позивач працював на Житомирському заводі металевих конструкцій. З 19.09.1986 ОСОБА_1 звільнений та переведений до обласного комітету працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів у зв`язку з обранням на виборчу посаду звільненого голови профкому заводу (а.с.14-15).
Як встановлено судом і не заперечується сторонами, в період жовтень-листопад 1986 року ОСОБА_1 був відряджений директором заводу металевих конструкцій у м. Чорнобиль для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З метою отримання довідки про заробітну плату, одержану в зоні відчуження в 1986 році згідно з постановою КМУ №886 від 26.09.2012 для нарахування пенсії позивач звернувся із заявою від 28.01.2020 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.28).
Листом від 25.02.2020 №1127/08 Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації повідомив, що звернення щодо видачі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 році розглянуто. Повідомлено, що за рішенням регіональної комісії від 28 лютого 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі зазначеної довідки. Правомірність прийнятого регіональною комісією рішення підтверджено постановою Житомирського окружного адміністративного суду (справа № 806/3127/14 від 14.10.2014). Відповідно до Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. № 886 регіональна комісія розглядає письмові заяви у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника. Факт ліквідації підприємства підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено заявника.
У зв`язку з обранням на виборчу посаду звільненого голови профкому заводу відповідно до запису у трудовій книжці 19.09.1986 позивач був переведений до обласного комітету профспілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів. Вказано, що на даний час відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб обласний комітет працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів (Житомирська обласна організація профспілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів) не перебуває у процесі припинення (ідентифікаційний код юридичної особи 02658755). Для отримання довідки про заробітну плату повторно запропоновано звернутися до Житомирської обласної організації профспілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів (а.с.31).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Згідно частини 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 р. N 886, розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.
Відповідно до пунктів 8-9 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.
До заяви додаються копії: перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів); архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією; особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986-1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності); довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву СБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження; документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986-1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності); колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду-місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.
Копії документів, які подаються заявником, засвідчуються в установленому порядку центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких зберігаються оригінали таких документів.
Копія перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення засвідчення не потребує.
Голова регіональної комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.
За результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.
Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що підставою для видачі довідки регіональною комісією є встановлений факт ліквідації підприємства, установи або організації без правонаступника.
Як встановлено зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Первинна профспілкова організація Житомирського заводу металевих конструкцій є зареєстрованою юридичною особою за кодом: 35795649, в стані припинення не перебуває.
Засновником Первинної профспілкової організації Житомирського заводу металевих конструкцій вказано Профспілку працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України, код ЄДРПОУ засновника: 02605233 (а.с.20).
Таким чином, доказів ліквідації Первинної профспілкової організації Житомирського заводу металевих конструкцій до матеріалів справи не надано та судом не встановлено.
З огляду на наведене, відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у видачі довідки про заробітну плату.
Згідно з ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Якщо право особи не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 під час участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС перебував у трудових відносинах з обласним комітетом профспілки працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів, який є діючою юридичною особою, у зв`язку з чим, у Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Житомирської обласної державної адміністрації відсутні законні підстави для видачі довідки про отриману позивачем заробітну плату.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_2 ) відмовити за безпідставністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва