Справа № 638/2713/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 р.Справа № 638/2713/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник відповідача Машталір В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Омельченко К.О., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, 61202 по справі № 638/2713/17

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про проведення безоплатної заміни автомобілю,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.05.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації позачергово безоплатно провести заміну автомобіля інваліду війни першої групи ОСОБА_1 на підставі раніше виданого висновку облМСЕК про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем без повторного медичного огляду з обов`язковим урахуванням висновку лікувально-профілактичного закладу про спроможність інваліда керувати автомобілем на момент прийняття рішення про забезпечення автомобілем.

16.01.2019 року представник Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації Машталір В.М., звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду по справі № 638/2713/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про проведення безоплатної заміни автомобілю.

В обгрунтування поданої заяви вказав на те, що з метою виконання зазначеного рішення суду, Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації 14.07.2017 ОСОБА_1 прийнято на облік для безоплатного позачергового забезпечення автомобілем із звичайним керуванням. Однак забезпечити автомобілем позивача не вбачається можливим, оскільки до Департаменту не надходили автомобілі для видачі інвалідам. Державним бюджетом України на 2017 та 2018 р.р., не передбачалися кошти для фінансування витрат, пов`язаних з отриманням інвалідами автомобілів. Тобто, на думку заявника, рішення суду не виконано та не може бути виконано виключно з підстав, що не залежать від Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Тому представник відповідача просив суд вдістрочити виконання рішення до надходження до адміністрації автомобілів для видачі інвалідам.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року в задоволенні заяви представника Департамента соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації Машталір В.М., про відстрочення виконання рішення суду по справі № 638/2713/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про проведення безоплатної заміни автомобілю відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення суду по справі № 638/2713/17.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що боржник є самою нижчою ланкою у процесі забезпечення інвалідів автомобілями та видає їх тільки за умови, що вони до нього надходять. Жодним чином вплинути на цей процес можливості немає.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву Департаменту, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду, виходив з того, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.ч.1-2 та 5 ст. 372 КАС України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.05.2017 року набрала законної сили, а тому є обов`язковою до виконання відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як свідчать матеріали справи, Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації не надано жодних належних доказів на підтвердження доводів заяви про відстрочення виконання рішення суду по справі № 638/2713/17.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Згідно із ч.1 ст. 2 даного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

При цьому, положеннями ч.2 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно зі статтею 2 та частиною першою статті 3 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень, шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із пунктом першим статті 73 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

За змістом статті 7 наведеного Закону виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, судова колегія зазначає, що обмежене або несвоєчасне фінансування органу державної влади - суб`єкта владних повноважень - не може бути визнане судом обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Колегія суддів вважає, що Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, не надано до суду жодних належних доказів на підтвердження доводів заяви про відстрочення виконання рішення суду по справі № 638/2713/17, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволенння заяви відповідача.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 року по даній справі № 638/2713/17 (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2018 року) в задоволенні заяви представника Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації Машталір В.М., про відстрочення виконання рішення суду по справі № 638/2713/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про проведення безоплатної заміни автомобілю було відмовлено.

Отже, колегія суддів переглянувши ухвалу суду першої інстанції, вважає, що при її прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року по справі 638/2713/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року по справі № 638/2713/17 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 09.06.2020 року