Справа № 560/187/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/187/20
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В.

за участю:секретаря судового засідання Вересняк А.А. позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: Герасимчук О.О.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служба у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служба у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить з врахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення 73-ї позачергової сесії І скликання Полонської міської ради від 03.07.2019 №1;

- стягнути з Полонської міської ради, матеріальну шкоду в розмірі 898714,60 (вісімсот дев`яносто вісім тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 60 копійок, яка складається з, реєстраційний внесок в розмірі 834, 60 (вісімсот тридцять чотири) гривні 60 копійок, за консультаційні послуги 14020,00 (чотирнадцять тисяч двадцять) гривень 00 копійок, штраф за договором будівельно-монтажних робіт 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень, шкоду у вигляді упущеної вигоди в розмірі 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень, пеню за договором оренди в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, за кредитними договорами 18860 (вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят) гривень;

- стягнути з Полонської міської ради, моральну шкоду в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.06.2019 було розміщено оголошення про проведення в електронній торговій системі продажу на аукціоні об`єкту малої приватизації - двоповерхова нежитлова будівля, за адресою: АДРЕСА_1 . Унікальний код об`єкта в електронній торговій системі UA-PS-Р-2019-05-24-000001-1. Аукціон проводився з умовами. Згідно відомостей оголошення: Об`єкт не використовується на протязі багатьох років, значні ділянки стін, внутрішні приміщення, дах будівлі потребують реконструкції та капітального ремонту. Позивач подав заяву на участь у аукціоні, сплатив реєстраційний збір та гарантійний внесок, та додано документи для участі. 01.07.2019 за результатами аукціону ОСОБА_1 визнано переможцем. Зазначив, що направив на адресу оператора електронного майданчика цінову пропозицію, підписаний протокол, заяву на адресу Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, про надання договору купівлі-продажу. Однак, рішенням 73-ї позачергової сесії І скликання від 03.07.2019 №1 скасовано рішення 70-ї чергової сесії І скликання Полонської міської ради №17 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади", яким визначалася приватизація об`єкта малої приватизації. Рішенням 73-ї позачергової сесії І скликання від 03.07.2019 №2 скасовано рішення виключено з переліку об`єктів комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, що підлягають приватизації в 2019 році. Рішенням виконкому Полонської міської об`єднаної територіальної громади №104 від 04.07.2019 "Про відміну аукціону з продажу об`єкта малої приватизації комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, двоповерхової нежитлової будівлі, за адресою АДРЕСА_1" . 05.07.2019 оператор, через якого було введено інформацію про лот в ЕТС про те, що аукціон відмінено.

Вважає рішення 73-ї позачергової сесії І скликання від 03.07.2019 №1 про скасування рішення 70-ї чергової сесії І скликання Полонської міської ради №17 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади", яким визначалася приватизація об`єкта малої приватизації, незаконним, прийнятим в супереч вимогам чинного законодавства України, та таким що прямо порушує його права.

Судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що законодавець не конкретизує, на якому саме етапі приватизації місцева рада може прийняти рішення про скасування свого попереднього рішення про приватизацію відповідного об`єкта комунальної власності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішення сімдесятої сесії Полонської міської ради І скликання "Про приватизацію об`єкта комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади" №23 від 19.04.2019 було б виконане з моменту переходу права власності на двоповерхову нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_1 , до позивача та з моменту набрання чинності рішенням Полонської міської ради про завершення приватизації. Разом з тим зазначив, що як переможця електронного аукціону, право власності на двоповерхову нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_1 , у позивача не виникло.

Водночас зазначає, що вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними, оскільки на момент укладення договору на виконання будівельно-монтажних робіт та договору оренди, які він укладав на підставі протоколу про результати аукціону №UA-Р8-2019-06-12-000050-1, не був власником нерухомого майна - двоповерхової нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і не мав права укладати договори щодо вказаного нерухомого майна. Моральна шкода не є наслідком прийняття Полонської міською радою рішення сімдесят третьої сесії №1 від 03.07.2019, а є наслідком дій самого позивача, внаслідок безпідставних очікувань від використання майна, власником якого він не був. Вважає, що рішення сімдесят третьої сесії Полонської міської ради І скликання №1 від 03.07.2019 не могло вплинути на сімейне життя позивача, на його відносини з донькою, оскільки на психоемоційний стан та поведінку в сім`ї позивача можуть впливати і інші чинники. Крім того, неможливо достовірно визначити, що саме спричиняє погіршення сімейного життя ОСОБА_1 , і чи дійсно воно погіршилось.

В поясненнях від 18.05.2020 позивач додатково зазначив, що згідно електронної довідки з ТУ ДПС у Хмельницькій області про одержання доходів за 2019 рік, в результаті недоотримання запланованих доходів від підприємницької діяльності за рахунок майна, яке реалізовувалось на аукціоні, а саме: двоповерхова нежитлова будівля, загальною площею 377,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , він був вимушений зупинити інвестування особистих коштів для розвитку підприємництва, а також вимушений звільнитися з власних підприємств, для зменшення податкового навантаження, оскільки погіршився його авторитет серед знайомих по підприємництву, та в даний момент вимушений відновлювати свій психологічний стан, та здійснювати пошук шляхів відновлення підприємницької діяльності. Відтак 19.09.2019 звільнився з посади керівника Південно-Західної універсальної товарної біржі, 31.12.2019р. з посади керівника ТБ "Актив-Капітал", що підтверджується даними вище зазначеної довідки. Зазначив що у зв`язку із розглядом справи є витрати не включені до позовних вимог, а саме відправка поштових відправлень 160,80 гривень, одержання витягів з реєстру ЄДРПОУ 249 гривень, а також 300 гривень за супровід пропозиції торгуючою організацією на аукціоні, згідно скріншоту з особистого кабінету користувача, разом 709,80 гривень.

Ухвалою суду від 15.01.2020 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою від 28.01.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.03.2020 відкладено розгляд справи на 29.04.2020.

Ухвалою суду від 29.04.2020 відкладено розгляд справи на 13.05.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 відкладено розгляд справи на 25.05.2020.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням сімдесятої сесії Полонської міської ради І скликання "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, що підлягають приватизації у 2019 р" №17 від 19.04.2019 року затвердженого перелік об`єктів комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, що підлягають приватизації, а саме: двоповерхова нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням сімдесятої сесії Полонської міської ради І скликання "Про приватизацію об`єкта комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади" №23 від 19.04.2019 року вирішено приватизувати об`єкт малої приватизації - двоповерхову нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 377,2 кв. м. та перебуває на балансі виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади, , шляхом продажу на аукціоні з умовами.

12.06.2019 було розміщено оголошення про проведення в електронній торговій системі продажу на аукціоні об`єкту малої приватизації - двоповерхова нежитлова будівля, за адресою: АДРЕСА_1. Унікальний код об`єкта в електронній торговій системі UA-PS-Р-2019-05-24-000001-1. аукціон проводився з умовами.

Згідно відомостей оголошення: об`єкт не використовується на протязі багатьох років, значні ділянки стін, внутрішні приміщення, дах будівлі потребують реконструкції та капітального ремонту.

26.06.2019 ОСОБА_1 подав заяву на участь в аукціоні, сплатив реєстраційний та гарантійний внесок, та надав документи для участі.

01.07.2019 13:24:04 розпочався аукціон з продажу лоту: двоповерхова нежитлова будівля, загальною площею 377,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

01.07.2019 14:11:05 завершився аукціон та було сформовано Протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2019-06-12-000050-1, згідно якого ОСОБА_1 було визначено переможцем аукціону, оскільки він запропонував найвищу цінову пропозицію 140 200,00 (сто сорок тисяч двісті) гривень 00 копійок.

02.07.2019 позивачем направлено, на адресу оператора електронного майданчика, через якого було подано цінову пропозицію, підписаний протокол №UA-PS-2019-06-12-000050-1 та оригінал заяви на участь.

Рішенням сімдесят третьої сесії Полонської міської ради І скликання "Про виключення переліку об`єктів комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, що підлягають приватизації у 2019 році - двоповерхової нежитлової будівлі, за адресою АДРЕСА_1" №2 від 03.07.2019 виключено з переліку об`єктів комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, що підлягають приватизації у 2019 році - двоповерхову нежитлову будівлю, за адресою АДРЕСА_1 . Вирішено вважати таким, що втратило чинність рішення №17 від 19.04.2019 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади, що підлягають приватизації у 2019р.".

Рішенням сімдесят третьої сесії Полонської міської ради І скликання від 03.07.2019 №3 зобов`язано орган приватизації Полонської міської об`єднаної територіальної громади - виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади прийняти рішення щодо відміни електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади - двоповерхової нежитлової будівлі, за адресою АДРЕСА_1 до дня опублікування в електронній торговій системі рішення про завершення приватизації; рішення про відміну електронного аукціону опублікувати в електронній торговій системі не пізніше робочого дня, наступного за днем його прийняття.

Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади від 04.07.2019 №104 відмінено електронний аукціон з продажу об`єкта малої приватизації комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади - двоповерхової нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вважати такими, що втратили чинність рішення виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної №62 від 25.04.2019 року "Про утворення аукціонної комісії для продажу об`єкта малої приватизації", №89 від 10.06.2019 року "Про затвердження протоколу аукціонної комісії, умов продажу об`єкта малої приватизації та інформаційного повідомлення".

05.07.2019 о 14:30 год. Товарною Біржею "Подільська" опубліковано протокол №иА-РБ-2019-06-12-000050-1 про те, що аукціон відмінено.

05.07.2019 ОСОБА_1 направив заяву на адресу Полонської міської ряди об`єднаної територіальної громади, про надання договору купівлі-продажу згідно протоколу №иА-Р8-2019-06-12-000050-1.

05.07.2019 оператор електронного майданчика, через якого було подано цінову пропозицію, направив підписаний покупцем та оператором протокол №ІІА-Р8-2019-06-12- 000050-1, на адресу організатора аукціону.

Вважає рішення 73-ї позачергової сесії І скликання від 03.07.2019 №1 про скасування рішення 70-ї чергової сесії І скликання Полонської міської ради №17 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади", яким визначалася приватизація об`єкта малої приватизації, незаконним, прийнятим в супереч вимогам чинного законодавства України, та таким що прямо порушує його права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 2 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`ектів приватизації ефективному приватному власнику.

Приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності: державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об 'єкти приватизації та порядок їх приватизації;

Відповідно до ст. 4 Закону до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Полонською міською радою не надано доказів відносно того, що даний об`єкт перебуває під забороною приватизації.

Згідно частини 6 ст. 15 Закону, Протокол про результати електронного аукціону формується та оприлюднюється електронною торговою системою автоматично в день завершення аукціону в електронній формі.

Відповідно до ст. 21 Закону, органи приватизації здійснюють відповідно до законодавства комплекс заходів щодо забезпечення прозорості приватизації, висвітлення приватизаційних процесів шляхом оприлюднення в засобах масової інформації (на веб-сайті органів приватизації, в офіційних друкованих виданнях органів приватизації, у мережі Інтернет та/або на радіо, телебаченні, рекламних щитах) повідомлень про хід і результати приватизації.

Положеннями частини першої ст. 25 Закону, передбачено, що кошти, одержані від продажу державного або комунального майна, інші надходження, безпосередньо пов`язані з процесом приватизації (суми штрафних санкцій за несвоєчасні розрахунки за придбані об`єкти приватизації тощо), зараховуються до державного або місцевого бюджету у повному обсязі, крім плати за участь.

У разі прийняття рішення про припинення приватизації сплачені реєстраційний внесок за реєстрацію покупців для участі в аукціоні та гарантійний внесок повертаються всім потенційним покупцям такого об`єкта.

Згідно п. 37 Порядку, Електронний аукціон є процедурою визначення переможця електронного аукціону, в ході якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів, що проводяться за однаковими правилами, визначеними цим Порядком.

Відповідно до абзацу першого п. 42 Порядку Електронний аукціон може бути відмінено за рішенням органу приватизації на будь-якому етапі до дня його проведення.

Отже, аналізуючи викладене суд вважає, що законодавець чітко передбачив підстави для прийняття рішення про відміну аукціону чи підстави вважати його недійсним. Крім того, оскаржуване рішення 73-ї позачергової сесії І скликання від 03.07.2019 №1 про скасування рішення 70-ї чергової сесії І скликання Полонської міської ради №17 "Про приватизацію об`єкта комунальної власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади" прийнято вже після його проведення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Полонської міської ради, матеріальної шкоди в розмірі 898714,60 (вісімсот дев`яносто вісім тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 60 копійок, яка складається з, реєстраційний внесок в розмірі 834, 60 (вісімсот тридцять чотири) гривні 60 копійок, за консультаційні послуги 14020,00 (чотирнадцять тисяч двадцять) гривень 00 копійок, штраф за договором будівельно-монтажних робіт 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень, шкоду у вигляді упущеної вигоди в розмірі 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень, пеню за договором оренди в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, за кредитними договорами 18860 (вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят) гривень; відправка поштових відправлень 160,80 гривень, одержання витягів з реєстру ЄДРПОУ 249 гривень, а також 300 гривень за супровід торгуючою організацією на аукціоні, згідно скріншоту з особистого кабінету користувача, разом 709,80 гривень.

Згідно зі статтею 359 ЦК України плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)- частина друга статті 22 ЦК України.

Отже у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

На підставі частини четвертої статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиції викладена Верховним Судом України у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).

Суд вважає безпідставними вимоги позивача про відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 750000 грн, оскільки на момент укладення договору на виконання будівельно-монтажних робіт та договору оренди, які він укладав на підставі протоколу про результати аукціону №иА-Р8-2019-06-12-000050-1, не був власником нерухомого майна - двоповерхової нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (майно на той момент перебувало у комунальній власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади), і не мав права укладати договори щодо вказаного нерухомого майна.

Крім того такі витрати не є підтвердженими квитанціями, здійсненими витратами чи будь-якими іншими доказами витрачених коштів.

Стосовно штрафу за договором оренди у розмірі 25000 грн суд та за кредитними договорами 18860 гривень зазначає, що позивач за власної ініціативи, ще не отримавши усіх документів які б свідчили про приватизацію об`єкта нерухомості почав вчиняти дії щодо його експлуатації та обслуговування.

Відтак, такі витрати не можна віднести до моральної шкоди, оскільки понесені позивачем за власний ризик та не були спричинені обов`язковими умовами.

Разом з тим, реєстраційний внесок в розмірі 838 грн 60 копійок, за консультаційні послуги 14020,00 грн 00 копійок, відправка поштових відправлень 160,80 гривень, одержання витягів з реєстру ЄДРПОУ 249 гривень, а також 300 гривень за супровід торгуючою організацією на аукціоні, згідно скріншоту з особистого кабінету користувача, разом 709,80 гривень є матеріальними витратами які підтверджені матеріалами справи та наявними платіжними документами.

Щодо позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п.57).

Вимоги про відшкодування моральної шкоди гривень позивач пов`язував упущеною вигодою та підривом ділової репутації. Окрім того, тривала боротьба за свої права на отримання земельної ділянки виснажує його, завдає душевних страждань, що викликало у нього знервованість, дискомфорт, почуття безперспективності витрачених зусиль і часу, зневіру в законності дій відповідача, який є органом місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10) ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання про затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність повинно бути вирішено протягом одного місяця. Тривале безпідставне не прийняття радою рішення про затвердження проекту землеустрою не відповідає критеріям розумного строку.

У рішенні від 15.01.2009 у справі "Бурдов проти Російської Федерації" (скарга № 33509/04, п. 100, наводиться без посилань на інші рішення) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що коли йдеться про моральну шкоду, існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди. Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу.

У згаданому рішенні йдеться про надмірну затримку у виконанні державою судового рішення, винесеного проти неї. Проте, цей підхід може застосовуватися до будь-яких адміністративних процедур, що затримуються на тривалий час внаслідок протиправних дій (бездіяльності) держави.

Для прикладу, у постанові від 15.08.2019 у справі №823/782/16 Верховний Суд дійшов висновку, що тривалий не розгляд заяви позивача, ненадання по ній чіткої та зрозумілої, обґрунтованої та вичерпаної відповіді, що зумовило необхідність неодноразового звернення до судів, виконавчої служби, та призвело до порушення прав та інтересів позивача, у тому числі права на інформацію, завдало моральної шкоди.

Наслідуючи цей підхід, Суд вважає, що коли йдеться про моральну шкоду, існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале адміністративне провадження є підставою для відшкодування моральної шкоди.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (див. наприклад, Рисовський проти України, № 29979, п. 86, 89; від 20 жовтня 2011, Антоненков та інші проти України, № 14183/02, п. 71, 22 листопада 2005).

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3. 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем.

Зважаючи на ці обставини, суд дійшов висновку, що негативні емоції позивача внаслідок тривалого та умисного не розгляду його звернення перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали йому моральної шкоди.

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості.

У постанові від 05.12.2018 у справі № 210/5258/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у ч. 3 ст. 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. Велика Палата Верховного Суду не погодилася з судами першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позовну вимогу у розмірі майже вчетверо меншому порівняно з тим, який просив стягнути позивач. Проте, не відкинувши жодні аргументи позивача про обставини, які свідчать про глибину його фізичного болю та страждань, не навели мотивів для такого визначення розміру відшкодування моральної шкоди (п. 68, 70).

Отже, зменшуючи визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди, суди повинні наводити відповідні мотиви.

Оцінюючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги, що з пояснень, які позивач надав в судовому засіданні, негативні емоції, яких він зазнав внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, не мали впливу на умови його життя, не призвели до погіршення його здібностей.

Водночас, Суд враховує умисну вину відповідача, що свідчить про небажання відповідача виконати вимоги закону.

З огляду на ці обставини, вимоги розумності та справедливості, Суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 гривень.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 73-ї позачергової сесії І скликання Полонської міської ради від 03.07.2019 №1;

Стягнути з Полонської міської ради, матеріальну шкоду в розмірі 15564 грн 60 копійок, з яких: реєстраційний внесок в розмірі 838 грн 60 копійок, за консультаційні послуги 14020,00 грн 00 копійок, відправка поштових відправлень 160,80 гривень, одержання витягів з реєстру ЄДРПОУ 249 гривень, а також 300 гривень за супровід торгуючою організацією на аукціоні, згідно скріншоту з особистого кабінету користувача, разом 709,80 гривень.

Стягнути з Полонської міської ради, моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1609 (одна тисяча шістсот дев`ять тисяч) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Полонської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Полонська міська рада (вул. Лесі Українки, 113,Полонне,Полонський район, Хмельницька область,30500 , код ЄДРПОУ - 04060743)

Головуючий суддя Г.В. Лабань