Справа № 480/312/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2020 р. Справа № 480/312/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представників позивача: Ониська М.М., Кулика М.І.,
представника відповідача - Савченко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/312/20
за позовом Приватного підприємства "Карла Маркса-2"
до Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне підприємство "Карла Маркса-2" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), в якій з урахуванням збільшених позовних вимог просить:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 29.11.2019 № 110842-50;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої картки платника Приватного підприємства "Карла Маркса-2" (код класифікації доходів бюджету 140101100 - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) шляхом виключення пені у розмірі 191 877 грн. 34 коп. нарахованої в тому числі: у розмірі 135 582,18 грн. на грошове зобов`язання 141 367 грн., починаючи з 30.03.2016 по 15.11.2019; у розмірі 56 295,16 грн. на грошове зобов`язання 69 592 грн. починаючи з 30.04.2016 по15.11.2019.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився з наведеними у відзиві аргументами, зазначивши, що у даному випадку зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 210 959,00 грн. є грошовим зобов`язанням, яке визначене контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, а не податковим зобов`язанням, визначеним платником податків у податковій декларації, а тому строк його сплати розпочинається з наступного дня після отримання такого податкового повідомлення-рішення, а не з наступного дня після закінчення граничного строку подання податкової декларації.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду додаткові пояснення, в яких зазначили, що відкликання податкової вимоги не виключає можливості її судового оскарження.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області було проведено планову виїзну перевірку Приватного підприємства "Карла Маркса-2" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2015 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 15.01.2019 № 946/18-28-14-01/34264605/7 (а.с. 12-67).
На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року по справі № 480/979/19 позовні вимоги Приватного підприємства "Карла Маркса-2" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 15.02.2019 №, в частині визначення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 96921,00 грн. та застосованої суми штрафних санкцій у розмірі 24230,25 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с. 108-112).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 по справі № 480/979/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з прийняттям нового судового рішення про задоволення таких позовних вимог шляхом скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2019 № 4, згідно з яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 1 218 154 грн. (а.с. 99-105).

На виконання рішення суду у справі № 480/979/19 ГУ ДПС у Сумській області було винесено нове податкове повідомлення-рішення від 29.10.2019 № , яким визначено суму грошового зобов`язання Приватного підприємства "Карла Маркса-2" з податку на додану вартість у розмірі 210 959,00 грн. (а.с. 8).

29.11.2019 ГУ ДПС у Сумській області було складено та направлено позивачу податкову вимогу від 29.11.2019 № 110842-50, якою повідомлено позивача про те, що станом на 28.11.2019 сума податкового боргу Приватного підприємства "Карла Маркса-2" становить 96032,88 грн. у тому числі пеня 96032,88 грн., які вимагалось терміново сплатити (а.с. 6).

Згідно із розрахунком пені (а.с. 11) та витягом з інтегрованої картки платника податку Приватного підприємства "Карла Маркса-2" з податку на додану вартість (а.с. 78-81) ГУ ДПС у Сумській області нарахувало позивачу пеню у загальному розмірі 191 877 грн. 34 коп., в тому числі:

- у розмірі 135 582,18 грн. на грошове зобов`язання 141 367 грн., починаючи з 30.03.2016 по 15.11.2019, кількість днів - 1326;

- у розмірі 56 295,16 грн. на грошове зобов`язання 69 592 грн. починаючи з 30.04.2016 по15.11.201, кількість днів - 1295.

Як вбачається з листа Конотопського управління ГУ ДПС у Сумській області від 26.05.2020, згідно даних ІТС «Податковий блок» станом на 26.05.2020 податкова вимога від 29.11.2019 № 110842-50 по ПП «Карла Маркса - 2» (код ЄДРПОУ - 34264605) вважається відкликаною відповідно до ст. 60 Податкового кодексу України в зв`язку із сплатою (платіжне доручення № 5433 від 24.12.2019 на 96032,88 грн.) (а.с. 164).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

Аналіз вказаних норм Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тобто нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, погашення грошових зобов`язань у сумі 141 367 грн. та у сумі 69 592 грн., нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення від 15.02.2019 №, було проведено 22.02.2019 згідно платіжного доручення № 553, тобто в межах строку встановленого пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, нарахування пені, яке проведено ГУ ДПС У Сумській області у розмірі 135 582,18 грн. на суму грошового зобов`язання 141 367 грн. та у розмірі 56 295,16 грн. на суму грошового зобов`язання 69 592 грн., є необґрунтованим, а податкова вимога від 29.11.2019 № 110842-50 - безпідставною.

При цьому, суд не погоджується із твердженням податкового органу про те, що нарахування пені має розпочинатися з наступного дня після спливу строків сплати податкових зобов`язань, передбачених пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У даному випадку зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у сумі 141 367 грн. та у сумі 69 592 грн. виникли у позивача внаслідок проведеної податковим органом перевірки та встановлених порушень податкового законодавства. Отже, строк їх сплати розпочинається з наступного дня після отримання відповідного податкового повідомлення-рішення.

Вказана правова позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду у постанові від 08.10.2019 по справі № 520/3060/19.

Крім того, суд зауважує, що нарахування пені у розмірі 191 877, 34 грн. контролюючим органом проведено на підставі пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків (код операції 22 L від 16.11.2019) (а.с. 80).

Відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Однак, статтею 129 ПК України в редакції, чинній з 01.01.2017 не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження, у зв`язку з чим підпункт 129.1.2 пункту 129.1 ст.129 Податкового кодексу України (в редакції на час прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги) не міг бути застосований податковим органом для розрахунку пені, оскільки такий пункт встановлює момент з якого може бути нарахована пеня на податкове зобов`язання, визначене контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок.

У даному ж випадку нарахування проведено на суму визначеного грошового зобов`язання за наслідками проведення планової перевірки.

Щодо аргументів відповідача про відсутність предмету спору у зв`язку із відкликанням спірної вимоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1, 2 ст. 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із пунктом 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, у якій зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За стандартами Європейського суду з прав людини під доступом до правосуддя розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

Зокрема, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France, пункт 36, 38) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В тому числі згідно правової позиції висловленої у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №818/1331/17 (адміністративне провадження №К/9901/10708/18), від 29.03.2018 у справі №804/2719/17 (адміністративне провадження №К/9901/39456/18), обставини відкликання податкового повідомлення-рішення чи податкової вимоги на підставі пп. 60.1.1 п.60.1 ст.60 ПК України не є перешкодою для його скасування, позаяк не відновлюють становище позивача, яке існувало до моменту прийняття такого рішення.

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі 818/1240/16 зроблено висновок за змістом якого твердження Інспекції про неможливість оскарження позивачем спірних у даній справі податкових повідомлень-рішень з огляду на добровільну сплату визначених ними сум грошових зобов`язань, є не прийнятним адже обставини відкликання рішень контролюючого органу в силу положень підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України не відновлюють становище позивача, яке існувало до моменту їх прийняття, та не можуть позбавляти права особи в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо платник податку вважає, що рішеннями суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, незважаючи на відкликання податкової вимоги, вимога від 29.11.2019 № 110842-50 є такою, що може бути оскаржена в судовому порядку, а тому доводи податкового органу щодо відсутності предмету спору є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога від 29.11.2019 № 110842-50 не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України, з метою реалізації підпункту 19- 1.1.10 пункту 19-1.1 статті 191 Податкового кодексу України, підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року N 375, та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (набрав чинності 10 червня 2016 року; далі - Порядок N 9422).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 422 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Положеннями пункту 3 розділу І Порядку № 422 передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Пунктом 1 Розділу II передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Способи захисту права, як передбачені законом дії, безпосередньо спрямовані на захист права. Такі дії є завершальними актами захисту у вигляді матеріально-правових дій або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності щодо захисту прав.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до частини першої статі 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: а) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 5 цього Кодексу захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведених норм процесуального законодавства слідує, що для ефективного поновлення порушеного права необхідною умовою є існування чіткого зв`язку між правопорушенням та способом захисту права, тобто метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №825/999/17 зазначив, що у справах, в яких встановлено протиправність дій податкового органу щодо нарахування Товариству пені, належним способом захисту, що відновить порушені права позивача, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення пені.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Сумській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої картки платника Приватного підприємства "Карла Маркса-2" (код класифікації доходів бюджету 140101100 - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) шляхом виключення пені у розмірі 191 877 грн. 34 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Карла Маркса-2" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Сумській області від 29.11.2019 № 110842-50.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ідентифікаційний код 43144399) відкоригувати в інформаційній системі органів ДПС дані інтегрованої картки платника Приватного підприємства "Карла Маркса-2" (41543, Сумська область, Путивльський район, с. Мінакове, вул. Садова, 63, ідентифікаційний номер 34264605) (код класифікації доходів бюджету 140101100 - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) шляхом виключення пені у розмірі 191 877 (сто дев`яносто одна тисяча вісімсот сімдесят сім) грн. 34 коп., нарахованої в тому числі: у розмірі 135 582,18 грн. на грошове зобов`язання 141 367 грн.; у розмірі 56 295,16 грн. - на грошове зобов`язання 69 592, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ідентифікаційний код 43144399) на користь Приватного підприємства "Карла Маркса-2" (41543, Сумська область, Путивльський район, с. Мінакове, вул. Садова, 63, ідентифікаційний номер 34264605) судовий збір у розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 05.06.2020.