Справа № 760/619/15-а
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/619/15-а
УХВАЛА

03 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Бабенка К.А., Кузьмишиної О.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивачів - Борзих Юрія Миколайовича про відвід судді Кузьмишиної О.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації замість неотриманого речового майна,-

В С Т А Н О В И В

У січні 2011 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Національного університету оборони України (далі-відповідач) про визнання протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо невиплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 грошової компенсації замість неотриманого речового майна; стягнення на користь ОСОБА_2 з відповідача грошової компенсації замість неотриманого речового майна в сумі 6255,82 грн.; стягнення на користь ОСОБА_3 з відповідача грошової компенсації замість неотриманого речового майна в сумі 7734,08 грн.; стягнення на користь ОСОБА_4 з відповідача грошової компенсації замість неотриманого речового майна в сумі 4074,91 грн.; стягнення на користь ОСОБА_5 з відповідача грошової компенсації замість неотриманого речового майна в сумі 7978,20 грн.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 березня 2012 року відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо невиплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошової компенсації замість неотриманого речового майна. Стягнуто з Національного університету оборони України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість неотриманого речового майна в сумі 6255,82 грн., на користь ОСОБА_3 - 7734,08 грн., на користь ОСОБА_5 - 7978,20 грн., на користь ОСОБА_4 - 4074,91 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року було скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року та постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року в частині позовних вимог про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно до 11 березня 2000 року і в цій частині направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року в частині позовних вимог про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно після 11 березня 2000 року, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року в цій частині (якою відмовлено у задоволенні позовних вимог) залишено в силі.

За наслідками нового розгляду справи Солом`янським районним судом міста Києва ухвалено постанову від 05 жовтня 2017 року про задоволення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Національного університету оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації замість неотриманого речового майна у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року скасовано постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року та залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно до 11 березня 2000 року.

Представником позивачів було оскаржено в касаційному порядку постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 грудня 2019 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, а справу направлено для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №760/619/15-а передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) ОСОБА_6, суддів Бабенка К.А., Кузьмишиної О.М.

У подальшому у зв`язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 05 березня 2020 року №720/2/15-20 ОСОБА_6 звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду згідно Розпорядження від 17 березня 2020 року №562 було здійснено повторний автоматизований розподіл, зокрема справи №760/619/15-а.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №760/619/15-а передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) Чаку Є.В., суддів Бабенка К.А., Кузьмишиної О.М.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року суддею-доповідачем Чаку Є.В. було прийнято справу №760/619/15-а до свого провадження т

24 березня 2020 року справу №760/619/15-а було направлено до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду заяви представника позивачів про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в частині ухвалення додаткового судового рішення у справі № 760/619/15. Заяву представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - Борзих Юрія Миколайовича в частині роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року задоволено частково. Роз`яснено, що після того, як відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, а справу направлено для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду, такий розгляд повинен здійснюватися зі стадії апеляційного розгляду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Після повернення справи №760/619/15-а до Шостого апеляційного адміністративного суду (супровідний лист від 07.04.2020 року № 760/619/15-а), розгляд апеляційної скарги Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації замість неотриманого речового майна призначено у судовому засіданні на 03 червня 2020 року о 11:00 год.

03 червня 2020 року у судовому засіданні представником позивачів було подано заяву про відвід судді Кузьмишиної О.М. В обгрунтування заяви зазначено, що судді Кузьмишиній О.М. бракує безсторонності за об`єктивним критерієм. Зокрема, завник зазначив, що з точки зору зовнішнього спостерігача суддя Кузьмишина О.М. цілком довіряє суб`єктам владних повноважень, навіть коли їх представники вводять суд в оману, але зовсім не довіряє людині; суддя налаштована навіть на зміну підсудності спору людини із суб`єктом владних повноважень, щоб затягнути його розгляд в інтересах останнього; суддя не поважає життя і здоров`я людини, яка бере участь у спорі; суддя не придатна для вирішення основного завдання адміністративного судочинства в цій справі, оскільки предметом спору в неї є захист соціальних прав фізичних осіб від тривалого посягання на них суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши вказану заяву та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. 3 статті 40 КАС України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

При цьому, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень у інших справах, у т.ч. подібних.

Так, в обгрунтування заяви заявник зазначив, що з точки зору зовнішнього спостерігача суддя Кузьмишина О.М. цілком довіряє суб`єктам владних повноважень, навіть коли їх представники вводять суд в оману, але зовсім не довіряє людині; суддя налаштована навіть на зміну підсудності спору людини із суб`єктом владних повноважень, щоб затягнути його розгляд в інтересах останнього; суддя не поважає життя і здоров`я людини, яка бере участь у спорі; суддя не придатна для вирішення основного завдання адміністративного судочинства в цій справі, оскільки предметом спору в неї є захист соціальних прав фізичних осіб від тривалого посягання на них суб`єкта владних повноважень.

Проаналізувавши аргументи заявника, якими він обґрунтовує свою заяву про відвід судді Кузьмишиної О.М., суд вважає, що доводи Борзих Ю.М. , які по суті є припущеннями про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, не можуть свідчити про упередженість та/або необ`єктивність судді і за наведеними правилами процесуального закону не є підставою для відводу судді.

Крім того, з предмета та меж перегляду в цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість або необ`єктивність судді, якій заявлено відвід.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що обставини, наведені заявником у заяві про відвід судді Кузьмишиній О.М. не можуть свідчити про наявність упередженості та необ`єктивності судді при розгляді даної адміністративної справи, а відтак, така заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, заява про відвід судді Кузьмишиної О.М. була подана 03.06.2020 року у судовому засіданні, тобто із пропуском строку встановленого ч. 3 ст. 39 КАС України.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачів - Борзих Юрія Миколайовича про відвід судді Кузьмишиної О.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації замість неотриманого речового майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.06.2020 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: К.А. Бабенко

О.М. Кузьмишина