Справа № 520/9270/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 червня 2020 р.Справа № 520/9270/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 520/9270/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про скасування постанов та повернення сплаченого штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 частково задоволено адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про скасування постанов та повернення сплаченого штрафу.

Визнано дії Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області щодо проведення 16-17 квітня 2019 планової перевірки ФОП ОСОБА_1 протиправними.

Скасовано постанову про накладення штрафних санкцій від 24.04.2019 № 50.

Скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 24.04.2019 №64.

Скасовано постанову про накладення штрафних санкцій від 13.08.2019 № 50-128.

Скасовано рішення від 12.08.2019 № 68 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 64 від 24.04.2019.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення суду Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 520/9270/19.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2020 апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 520/9270/19 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху.

09.06.2020 до Другого апеляційного адміністративного суду Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано заяву, зі змісту якої вбачається, що заявник просить забезпечити позов шляхом заборони службовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області приходити з позаплановими перевірками задля перевірки стану виконання рішень № 64 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 24.04.2019 та рішення № 01 про внесення змін до рішення від 09.01.2020 до набрання юридичної сили судового рішення по цій справі, а також зупинити дію рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 24.04.2019 № 64 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та рішення від 09.01.2020 № 01 про внесення змін до рішення, яким було внесено зміни щодо продовження строку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 1 ст. 153 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 8 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція щодо питання вжиття заходів забезпечення позову викладена в постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 640/16714/19 (К/9901/33226/19).

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що необхідність забезпечення позову зумовлена тим, що 22.06.2020 спливає строк виконання оскаржуваного рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 24.04.2019 № 64, до якого внесено зміни, а саме: продовжено термін дії рішення до 25.12.2019 шляхом прийняття рішення № 68 від 12.08.2019, а потім шляхом прийняття рішення № 01 від 09.01.2020 про внесення змін до рішення № 68.

Крім цього, на думку заявника, відповідач в майбутньому буде мати змогу провести позапланову перевірку для перевірки виконання оскарженого рішення, як це було минулого разу, в період розгляду справи в суді І інстанції, і зможе його змінити чи на підставі його не виконання накласти ще раз штраф, що унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Оцінивши наведені заявником підстави для забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене не свідчить про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 151 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 820/14951/18, від 03.03.2020 у справі № 540/2183/19.

Згідно з нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 520/9270/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Донець Л.О.
Судді Гуцал М.І. Бенедик А.П.