Справа № 420/911/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/911/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко Андрія Віталійовича, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Міністерство юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2020 позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати постанову державного виконавця Нємазєнко А.В. від 23.05.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 56466614 про стягнення коштів з ОСОБА_1 у розмірі 701 180,73 гривні в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 70 118,07 гривень; постанову державного виконавця Нємазєнко А.В від 15.11.2018, винесену в межах ВП № 56466614 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень; постанову державного виконавця Нємазєнко А.В від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.05.2018 старший державний виконавець Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Нємазенко А.В. виніс постанову про відкриття ВП № 56466614. Позивач вважає, що за умови нездійснення державним виконавцем примусового виконання рішення суду, стягнення сум заборгованості з боржника не здійснювалося, а тому відсутні правові підстави для прийняття рішення про стягнення виконавчого збору. В подальшому виконавчий документ було повернуто без виконання на підставі заяви стягувача, однак 23.11.2018 державним виконавцем відкрито ВП № 57762294 щодо стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 70 118,07 грн. У той же час, у ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» були передбачені випадки примусового виконання рішень, які зводяться до фактичного виконання виконавчого документу. Крім цього, законодавцем були внесені зміни до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та виключено обов`язок державного виконавця виносити постанову про стягнення виконавчого збору у разі повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 цього Закону. Зміни набрали чинності 05.01.2017, а тому були чинними на дату винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору. У зв`язку з тим, що постанова про стягнення виконавчого збору суперечить ч. 2 ст. 27, ч. З ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», тому є протиправною та підлягає скасуванню, то і постанова ВП № 57762294 про відкриття виконавчого провадження, що була прийнята на підставі оскаржуваної постанови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Ухвалою від 10.02.2020 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження по справі за його позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко Андрія Віталійовича, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Міністерство юстиції України, про визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця Нємазєнко А.В. від 23.05.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 56466614 про стягнення коштів з ОСОБА_1 у розмірі 701 180,73 гривні в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 70 118,07 гривень та про скасування постанови державного виконавця Нємазєнко А.В від 15.11.2018, винесену в межах ВП № 56466614 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень.

Також поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 відмовлено у відстроченні сплати судового збору та позовну заяву до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко Андрія Віталійовича, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Міністерство юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень залишено без руху із наданням десятиденного строку з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків.

Ухвалою від 28.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко Андрія Віталійовича, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Міністерство юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень - повернуто позивачу.

Ухвалою 5ААС від 12.05.2020 ухвалу ООАС від 28.02.2020 скасовано, а справу № 420/911/20 направлено до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвалою ООАС від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з позовними вимогами про визнання протиправною та скасування постанови від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень, яку постановлено розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ.

09.06.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваної постанови, зазначивши, що в Законі України «Про виконавче провадження» не існує вимоги про фактичне стягнення та чинною редакцією не передбачено строків для самостійного виконання вимог виконавчого документу. Послався на останню правову позицію Верховного Суду, згідно з якою якщо вимоги виконавчого документу не були виконані до відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язковою умовою примусового виконання. Справу просив розглянути без його участі на підставі наявних матеріалів.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином; їх неявка згідно з ч.3 ст. 268 КАС України не є перешкодою розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Нємазенко А.В. від 16.06.2018 відкрито виконавче провадження № 56466614 з виконання виконавчого листа № 520/11289/15-ц від 05.04.2018 про стягнення 701 180,73 грн.

Після повернення виконавчого документу з підстав, передбачених п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Нємазенко А.В. від 15.11.2018 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 70118,07 грн, відповідно до ст. ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 23.11.2018 відкрито виконавче провадження № 57762294 з виконання постанови № 56466614 від 15.11.2018 про стягнення виконавчого збору, яка є предметом даного спору.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими у зв`язку з наступним.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Отже, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону №1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.

Крім того, аналіз положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) (…) якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із пунктом 8 розділу ІІІ (Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону, про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Отже, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник спір, на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати/не зазначати у постанові про відкриття виконавчого провадження питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-УІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження.

Вказане стосується і питання про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, оскільки воно нерозривно пов`язано з наслідками відкриття виконавчого провадження та не залежить від результатів такого виконання. Як наслідок, у відповідача були всі законні підстави для прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.06.2019 по справі № 712/394/17-а.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем прийнято спірну постанову в межах повноважень, у передбачений законодавством спосіб, у зв`язку із чим адміністративний позов не підлягає до задоволення.

В той же час відповідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом; в даному випадку до Київського районного суду міста Одеси в порядку цивільного судочинства.

Тоді як згідно ч. 6 ст. 21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, розглядувана в межах даного спору вимога по скасування постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору носить похідний характер та фактично залежатиме від результатів оскарження постанови, яка передували її винесенню. Відтак, у разі відповідного вирішення спору та надання оцінки рішенням органу виконавчої служби, які передували винесенню оскаржуваної в межах даної справи постанови, позивач набуде право звернутись про перегляд рішення суду з інших підстав.

Вирішуючи спір, з огляду на предмет та підстави позову ОСОБА_1 , суд враховує, що рішення у справі жодним чином не впливає на права та обов`язки Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» та Міністерства юстиції України, яких позивач за власною ініціативою вказав у позові в якості третіх осіб. При цьому, суд позбавлений процесуальної можливості виключити неналежних третіх осіб зі складу учасників справи.

Судові витрати розподілити згідно з ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1; ), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко Андрія Віталійовича (65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1), треті особи - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ), Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ), про визнання протиправною та скасування постанови від 23.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП № 57762294 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 70 118,07 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк