Справа № 160/3791/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року Справа № 160/3791/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Раївської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Раївської сільської ради (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати бездіяльність Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області щодо не розгляду в установленому законом порядку заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на міс цевості) протиправною;
- зобов`язати Раївську сільську раду Синельни ківського району Дніпропетровської області протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили внести в порядок денний чергової щомісячної сесії Раївської сільської ради та розглянути заяву ОСОБА_1 , від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), про що видати відповідне рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2003 року, що набрало чинності 03 березня 2003 року, він набув право на земельну частку (пай) в КСП імені Котовського Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської облас ті розміром 6, 27 умовних кадастрових гектарів. 25 листопада 2019 року позивач звернувся з письмовою заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) до Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у веденні якої перебували землі, в тому числі й сільськогосподарського призначення. Зазначена заява була отримана сільською радою 28 листопада 2019 року, проте ОСОБА_1 не отримав ніякої відповіді на його заяву. Вважає, що його заява по виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості повинна бути внесена в порядок денний чергової сесії сільської ради і за результатами розгляду заяви повинно бути видане рішення, але 14 листопада 2019 року Михайлівська сільська рада припинила свою діяльність. Оскільки правонаступником Михалівської сільської ради є Раївська сільська рада, на думку позивача, після 11 листопада 2019 року до відповідача перейшло не тільки майно Михайлівсь кої сільської ради, не тільки землі ( в тому числі й сільськогосподарського призначення), а й обов`язки Михайлівської сільської ради. Зауважив, що звертався з такою же заявою до Раївської сільської ради, але працівники канцелярії відмовилися прийняти її, мотивуючи свою відмо ву тим, що вони станом на 25 листопада 2019 року ще не прийняли майно Михайлівської сільської ра ди. Оскільки Михайлівський старостинський округ, якому позивач направив свою заяву, є структурним під розділом територіальної громади в особі Раївської сільської ради, то питання про розгляд заяви вирі шує Раївська сільська рада. Зауважив, що згідно норм чинного законодавства, в строк не пізніше 28 грудня 2019 року відповідач зобов`язаний був на пленарному засіданні сесії Раївської сільської ради розглянути заяву про відведення земельної ділянки та прийняти відповідне рішення, але, вже протягом чотирьох місяців, заява позивача не розглянута в установленому законом порядку на пленарному засіданні відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. Також позивач вважає, що Раївська сільська рада не наділена Законом дискреційними повноваженнями що до не розгляду заяви власників земельних часток (паїв) про виділення в натурі (на місцевості) земель них ділянок, і будь-яке інше рішення, відмінне від розгляду таких заяв, результати яких оформлюють ся рішенням сесії сільської ради, визнається Законом неправомірним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2003 року, що набрало чинності 03 березня 2003 року, за ОСОБА_1 було визнано право на земельну частку (пай) в сільськогосподарському колективному підприємстві імені Котовського Синельниківського району Дніпропетровської облас ті та зобов`язано Синельниківську району державну адміністрацію видати сертифікат на право на земельну частку (пай) в сільськогосподарському колективному підприємстві імені Котовського Синельниківського району Дніпропетровської облас ті на ім`я ОСОБА_1 та виділити земельний пай в натурі.
У період з 2003 року по 2019 рік позивачем не вчинялися будь-які дії, спрямовані на реалізацію свого права на земельну частку(пай) в сільськогосподарському колективному підприємстві імені Котовського Синельниківського району Дніпропетровської області, доказів протилежного до суду не надано.
25.11.2019 року позивач засобами поштового зв`язку направив голові/старості Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Сугоняєву К.В. ( АДРЕСА_2 ) заяву про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), в якій просив видати розпорядження голови Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про виділення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , земельну частку (пай) розміром 6,27 умовних кадастрових гектарів із земель, що належали колективному сільськогосподарському підприємству імені Котовського Синельниківського району Дніпропетровської облас ті і розташовану за межами населених пунктів Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (в будь-якому місці). На підставі цього розпорядження виділити в натурі (на місцевості) зазначену земельну частку (пай) в установленому законом порядку.
Наведена заява надійшла на визначену позивачем адресу 29.11.2019 року та була внесена до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції під номером 15, де також визначено, що заява надійшла в.о. старости Михайлівського старостинського округу.
Зазначена заява розглянута в.о. старости Михайлівського старостинського округу №6 та листом від 09.12.2019 року №865 заявнику надана відповідь, в якій зазначено, що Михайлівський старостинський округ №6 не має повноважень щодо розпорядження землями на території сільської ради. Для вирішення порушеного питання заявнику рекомендовано звернутись до Раївської сільської ради, що підтверджується копією відповідного листа, яка міститься в матеріалах справи.
Лист в.о. старости Михайлівського старостинського округу №6 від 09.12.2019 року №865 було направлено на адресу позивача, зазначену ним у заяві від 25.11.2019 року, а саме: АДРЕСА_1 .
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 року у справі №191/4371/18, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 11.04.2019 року.
Згідно довідки Виконавчого комітету Раївської сільської ради (Михайлівський старостинський округ №6) Синельниківського району Дніпропетровської області від 23.04.2020 року №173, ОСОБА_1 1976 року народження знятий з місця реєстрації 14.06.2019 року (згідно рішення суду від 11.03.2019 року) за адресою: АДРЕСА_1 .
Не отримавши жодної відповіді за результатами розгляду заяви від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на міс цевості), позивач вирішив, що бездіяльність Раївської сільської ради щодо не розгляду в установленому законом порядку його заяви від 25 листопада 2019 року є протиправною, а тому існують підстави зобов`язати відповідача протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили внести в порядок денний чергової щомісячної сесії Раївської сільської ради та розглянути його заяву від 25 листопада 2019 року, про що видати відповідне рішення, у зв`язку з чим звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-ІV (далі - Закону України №899), в редакцій чинній на момент звернення позивача із заявою, основним з документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Статтею 3 Закону України №899, в редакцій чинній на момент звернення позивача із заявою, врегульовано, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
До прийняття Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 № 2498-VIII, статтею 5 Закону України №899 було визначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):
розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;
приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);
уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);
уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);
укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;
сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;
надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);
розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);
організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом;
оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку;
приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).
Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.
Відповідно до статті 5 Закону України №899, в редакцій чинній на момент звернення позивача із заявою, сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):
розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;
приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);
уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);
уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);
укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;
сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;
надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);
розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);
організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом;
оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Отже, з прийняттям Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 № 2498-VIII, відбулася зміна суб`єкта, наділеного повноваженнями по виділенню власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) таких часток та на момент звернення позивача з відповідною заявою питання щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) вирішують сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Раївської сільської ради від 11 травня 2017 року № 145-15/VII „Про добровільне об`єднання територіальних громад" та рішення Раївської сільської ради від 09.11.2017 року №184-18/VII „Про початок реорганізації Василівської, Великомихайлівської, Лубенської, Миролюбівської, Михайлівської, Новогнідської, Новоолександрівської, Шевченківської сільських рад шляхом приєднання до Раївської сільської ради" Михайлівську сільську ради було реорганізовано шляхом приєднання до Раївської сільської ради.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) від 25.11.2019 року до голови/старости Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Сугоняєва К.В.
Відповідно до рішення Раївської сільської ради від 09.11.2017 року, до обрання старост на перших виборах старост Раївської сільської об`єднаної територіальної громади, виконання обов`язків старости у селах Михайлівка, Василівка, Павлівка Раївської сільської ради було покладено на Сугоняєва Констянтина Володимировича , який здійснював повноваження Михайлівського сільського голови до об`єднання.
Основні повноваження старости у системі органів місцевого самоврядування врегульовано Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР.
Статтею 141 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що староста є виборною посадовою особою місцевого самоврядування. Староста обирається жителями села, селища (сіл, селищ), розташованого на території відповідного старостинського округу. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою.
Повноваження старости визначені ст. 54-1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої староста:
1) представляє інтереси жителів відповідного села, селища у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради;
2) бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій;
3) має право на гарантований виступ на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, засіданнях її постійних комісій з питань, що стосуються інтересів жителів відповідного села, селища;
4) сприяє жителям відповідного села, селища у підготовці документів, що подаються до органів місцевого самоврядування;
5) бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю за їх виконанням;
6) бере участь у підготовці проекту місцевого бюджету в частині фінансування програм, що реалізуються на території відповідного старостинського округу;
7) вносить пропозиції до виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб;
8) бере участь у підготовці проектів рішень сільської, селищної, міської ради, що стосуються майна територіальної громади, розташованого на території відповідного старостинського округу;
9) бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу;
10) бере участь у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного села, селища та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради про його результати;
11) отримує від виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення наданих йому повноважень;
12) сприяє утворенню та діяльності органів самоорганізації населення, організації та проведенню загальних зборів, громадських слухань та інших форм безпосередньої участі громадян у вирішенні питань місцевого значення у відповідному селі, селищі;
13) здійснює інші повноваження, визначені цим та іншими законами.
При здійсненні наданих повноважень староста є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед жителями відповідного села, селища, відповідальним - перед сільською, селищною, міською радою.
Розпорядженням Раївського сільського голови від 15.11.2018 року №206-р було затверджено Інструкцію з діловодства у Раївській сільській раді та її виконавчих органів, частиною 2 пункту 170 якої передбачено, що документи, адресовані безпосередньо старості (в.о старости) старостинського округу сільської ради, реєструються у відповідному журналі та розглядаються старостою (в.о. старости) у строки та в межах повноважень, визначеним законодавством.
Як зазначалось вище, 25.11.2019 року позивач засобами поштового зв`язку направив голові/старості Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Сугоняєву К.В. заяву про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Наведена заява надійшла в.о. старості Михайлівського старостинського округу 29.11.2019 року та була внесена до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції під номером 15.
Зазначена заява розглянута в.о. старости Михайлівського старостинського округу №6 та листом від 09.12.2019 року №865 заявнику надана відповідь, в якій зазначено, що Михайлівський старостинський округ №6 не має повноважень щодо розпорядження землями на території сільської ради. Для вирішення порушеного питання заявнику рекомендовано звернутись до Раївської сільської ради, що підтверджується копією відповідного листа, яка міститься в матеріалах справи.
З вищевикладеного випливає, що заява позивача від 25.11.2019 року була розглянута в.о. старости Михайлівського старостинського округу №6, якому і була адресована, за результатами розгляду заяви надано відповідь, яка направлена на адресу зазначену позивачем у заяві: АДРЕСА_1 .
Наведені обставини свідчать про відсутність протиправної бездіяльності щодо не розгляду в установленому законом порядку заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на міс цевості).
При цьому, суд враховує той факт, що рішенням суду від 11.03.2019 року ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 14.06.2019 року його знято з місця реєстрації за наведеною адресою, проте у заяві від 25.11.2019 року позивач все одно вказав цю адресу.
Отже, відповідь в.о. старости Михайлівського старостинського округу №6 від 09.12.2019 року №865 на заяву ОСОБА_1 від 25.11.2019 року не була отримана позивачем у зв`язку з зазначенням ним у заяві адреси житлового приміщення, право користування яким він втратив.
Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Позивачем не надано до суду належних доказів, які б підтверджували звернення до Раївської сільської ради із заявою від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на міс цевості) та, яка не була розглянута відповідачем в установленому законом порядку.
Твердження позивача про те, що він звертався до відповідача із такою ж заявою, як і до голови/старости Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Сугоняєва К.В., але працівники канцелярії відмовились прийняти її, мотивуючи свою відмову тим, що вони станом на 25 листопада 2019 року ще не прийняли майно Михайлівської сільської ради, не підтверджене жодними доказами, які б містили інформацію щодо предмету доказування, отже не примається судом до уваги та відхиляється.
Також суд зазначає, що частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Тобто, згідно наведеної норми, захисту підлягає лише порушене право особи, проте, як встановлено судом під час розгляду справи, Раївська сільська рада своїми діями або бездіяльністю не порушувала законних прав та інтересів позивача.
Більш того, під час розгляду спірних правовідносин було встановлено, що вони стосуються позивача та в.о. старости Михайлівського старостинського округу №6, проте не Раївської сільської ради, як вважає позивач.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною Раївської сільської ради щодо не розгляду в установленому законом порядку заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на міс цевості) та зобов`язання відповідача протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили внести в порядок денний чергової щомісячної сесії Раївської сільської ради та розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), про що видати відповідне рішення, є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо не розгляду в установленому законом порядку заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на міс цевості) протиправною, а також не доведено, що існують підстави для зобов`язання відповідача протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили внести в порядок денний чергової щомісячної сесії Раївської сільської ради та розглянути заяву ОСОБА_1 , від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), про що видати відповідне рішення.
В свою чергу, відповідач належним чином обґрунтував свою позицію щодо відсутності у нього правових підстав для прийняття рішення про внесення в порядок денний чергової щомісячної сесії Раївської сільської ради та розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2019 року про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст.2,9,72,77, 241,243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2020 р.

Суддя О.М. Неклеса