Справа № 200/14072/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 р. Справа№200/14072/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс»

до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області

про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс», звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд скасувати постанову відповідача № 081575 від 10 вересня 2019 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 грн та стягнути.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що товариство є власником транспортного засобу DAF FT CF 85.460 (держ.номер НОМЕР_1 ) у комплекті з вантажним причепом KRONE тип AZW 18 (держ.номер НОМЕР_2 ), який 1 серпня 2019 року товариством було надано в оренду без екіпажу, який обслуговує, фізичній особі ОСОБА_1 з усією документацією та приладдям, про що був укладений відповідний договір оренди.

20 вересня 2020 року товариство отримало постанову № 081575 від 10 вересня 2019 року про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 грн за порушення, передбачене ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», прийняту Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області.

Позивач зазначає, що не використовував в своїй господарській діяльності транспортні засоби та не надаваав послуг з вантажних перевезень у період притягнення товариства до відповідальності, тому звернувся до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про скасування постанови № 081575 від 10 вересня 2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Листом № 6730/03/15-19 від 15 жовтня 2019 року Державною службою України з безпеки на транспорті позивачу було відмовлено у скасуванні вказаної постанови та залишено її без змін з причин пропуску строку на її оскарження, що за переконанням позивача не відповідає дійсності, оскільки, фактично постанова була отримана позивачем 20 вересня 2019 року, але згідно електронних даних Укрпошти відмітка про отримання листа зазначається датою 17 вересня 2019 року.

Із заявою про скасування постанови до органу вищого рівня він звернувся 26 вересня 2019 року.

Позивач зазначає, що на його думку під час розгляду скарги відповідач порушив порядок її розгляду, оскільки надав відповідь пізніше законодавче встановленого строку (а.с. 4-6).

У відзиві на адміністративний позов заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

Відповідно до положень діючого законодавства Укртрансбезпека є суб`єктом владних повноважень, на якого покладено повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Однією з функцій структурних підрозділів Укртрансбезпеки (Державною службою з безпеки на транспорті) є проведення рейдових перевірок, що регулюється Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 8 листопада 2006 року, п. 15 якого передбачено що саме може бути предметом такої перевірки.

Так відповідач зазначає, що під час перевірки було встановлено, що в інспектуємому транспортному засобі був відсутній протокол адаптації ТАХ, про що водій ОСОБА_2 власноруч зазначив в акті перевірки та підписав.

Крім цього відповідач зазначає, що у відповідності до п. 32, 33, 34 Порядку 1567, скарга на постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів може бути подана до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Скарга на постанову подається протягом 10 днів після її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин за заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, щодо якого винесена постанова, строк може бути поновлений керівником органу державного контролю за умови надання заявником документів, що підтверджують наявність поважних причин несвоєчасного подання скарги в установлений строк (тимчасова непрацездатність, засвідчена в установленому порядку, або перебування у відрядженні). Подання в установлений строк скарги зупиняє виконання постанови до розгляду скарги по суті.

Відповідач зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про місце та час розгляду його справи, та вчасно запрошений до засідання комісії. Жодного документа, який би свідчив про надання транспортного засобу в оренду, водій на вимогу інспекторів не наддав (а.с. 66-69).

23 квітня 2020 року на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов другий відзив, в якому зазначено, що на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області у період з 12 серпня 2019 року по 18 серпня 2019 року та направлення на перевірку № 009988 від 12 серпня 2019 року, 15 серпня 2019 року співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області проводилась рейдова перевірка на а/д Н 20 «Слов`янськ Донецьк Маріуполь».

Під час перевірки працівниками управління Укртрансбезпеки у Донецькій області був зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 .

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить та використовується товариством з обмеженою відповідальністю «Будресурс».

Під час перевірки було виявлено відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 повинно знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.

В зв`язку із виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено акт № 170048 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29 серпня 2019 року.

Водій зі змістом зазначеного акту був ознайомлений та погодився, по що свідчить його запис та підпис.

Акт № 118599 проведення перевірки від 15 серпня 2019 року разом із повідомленням № 43679/23/24-19 від 27 серпня 2019 року був направлений поштою 30 серпня 2019 року відповідно до списку № 61 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих; позивача було викликано на 10 вересня 2019 року.

На розгляд справи щодо вказаного акту позивач не прибув.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081575 від 10 вересня 2019 року за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно- господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 29 Порядку № 1567 копію постанови № 081575 від 10 вересня 2019 року разом із повідомленням № 49858/23/24-19 від 12 вересня 2019 року направлено поштою 14 вересня 2019 року позивачу.

Відповідач наголошує, що транспортний засіб позивача обладнаний тахографом, отже відповідно до вимог чинного законодавства України позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а в разі його несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 820/4624/17 (а.с. 110-115).

8 травня 2020 року через відділ документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких зазначено, що не отримував кореспонденцію від відповідача, а списки № 63 та № 67 як і фіскальні чекі, надпні відповідачем суду, не підтверджують отримання позивачем будь яких листів від Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (а.с. 150-151).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 1).

Ухвалою суду від 9 січня 2020 року підготовче засідання у справі відкладено на 29 січня 2020 року (а.с. 52).

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 20 лютого 2020 року (а.с. 59).

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 4 березня 2020 року (а.с. 76).

Ухвалою суду від 4 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 31 березня 2020 року (а.с. 90).

Ухвалою суду від 31 березня 2020 року судовий розгляд справи відкладено до 29 квітня 2020 року (а.с. 103-104)

У зв`язку зі знаходженням 29 квітня 2020 року судді Волгіної Н.П. на лікарняному судове засідання відкладено на 14 травня 2020 року (а.с.145-147).

Протокольною ухвалою від 14 травня 2020 року судове засідання відкладено до 10 червня 2020 року (а.с 164).

10 червня 2020 року позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились; про місце, дату, час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

10 червня 2020 року на поштову адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача заяв чи клопотань стосовно участі в судовому засіданні, призначеному на 10 червня 2020 року на адресу суду не надходило; про причини не явки в судове засідання 10 червня 2020 року суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про місце, дату та час проведення судового засідання та наявність клопотання представника позивач про розгляд справи за його відсутність, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс», , місцезнаходження: 85320, Донецька область, м. Мирноград, вул. Шосейна, буд. 2В, кімната 2, є юридичною особою, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 5 вересня 2002 року, основний вид економічної діяльності - будівництво доріг і автострад (а.с. 7-24).

Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, , місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 81, 97-102, 126-133, 135-142).

Як встановлено судом на підставі пояснень сторін та наявних матеріалів справи, 1 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будресурс» (Орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди транспорту № 01/08/19, за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування, а орендар зобов`язується у строкове платне користування DAF FT CF 85.460 (держ.номер НОМЕР_1 ) у комплекті з вантажним причепом KRONE тип AZW 18 (держ.номер НОМЕР_2 ) з метою здійснення своєї господарської діяльності; термін оренди, відповідно до п. 3.1 ч. 3 цього договору починається з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі транспорту та протікає в період діє цього договору. Відповідно до п. 5.1 ч. 5 цього договору розмір орендної плати за цим договором є фіксована сума в місяць яка становить - 500,00 грн з ПДВ (а.с. 36-38, 46-47).

Акт приймання-передачі до договору № 01/08/09 від 1 серпня 2019 року підписаний сторонами 1 серпня 2019 року (а.с. 39).

5 серпня 2019 року між сторонами підписана додаткова угода до договору оренди транспорту № 01/08/19 від 1 серпня 2019 року зі змінами до розділу 6 «обов`язки сторін» (а.с. 40).

31 серпня 2019 року між сторонами підписаний акт № 245 приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/09 від 1 серпня 2019 року відповідно до якого ТОВ «Будресурс» здав, а ОСОБА_1 прийняв в оренду вантажний автомобіль DAF FT CF 85.460 у комплекті з вантажним причепом KRONE тип AZW 18 строком на 1 місяць у кількості 1 шт за ціною 500,00 грн з ПДВ (а.с. 41).

30 вересня 2019 року між сторонами підписаний акт № 275 приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/09 від 1 серпня 2019 року відповідно до якого ТОВ «Будресурс» здав, а ОСОБА_1 прийняв в оренду вантажний автомобіль DAF FT CF 85.460 у комплекті з вантажним причепом KRONE тип AZW 18 строком на 1 місяць у кількості 1 шт за ціною 500, 00 грн з ПДВ (а.с. 42).

31 жовтня 2019 року між сторонами підписаний акт № 310 приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/09 від 1 серпня 2019 року відповідно до якого ТОВ «Будресурс» здав, а ОСОБА_1 прийняв в оренду вантажний автомобіль DAF FT CF 85.460 у комплекті з вантажним причепом KRONE тип AZW 18 строком на 1 місяць у кількості 1 шт за ціною 500, 00 грн з ПДВ (а.с. 43).

На виконання умов договору оренди позивачем надані платіжні документи (меморіальні ордери): № @2PL026263 від 2 жовтня 2019 року на суму 500, 00 грн та № @2PL450513 від 21 жовтня 2019 року на суму 500, 00 грн (а.с. 44-45).

12 серпня 2019 року в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області С.І. Єфімовим затверджено графік проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області у період з 12 серпня 2019 року по 18 серпня 2019 року (а.с. 116).

На підставі направлення на рейдову перевірку № 009988 від 12 серпня 2019 року, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області проводилась рейдова перевірка на а/д Н 20 «Слов`янськ Донецьк Маріуполь», за результатами якої було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільних транспортом № 118599.

Відповідно до змісту зазначеного акту під час перевірки 15 серпня 2019 року о 7-00 год посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області провели перевірку транспортного засобу марки DAF FT CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Будресурс» , місцезнаходження: 85320, Донецька область, м. Мирногрпд, вул. Шосейна, буд. 2В, у присутності водія транспортного засобу ОСОБА_2 , чию особу було підтверджено посвідченням водія Серія НОМЕР_4 , виданого 19 вересня 2008 року РЕВ м. Красноармійська; в акті зазначено, що посадовими особами встановлено порушення за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - надання послуг з перевезення вантажів згідно товарно-транспортних накладних № 10ААГ від 14 серпня 2019 року без оформлення документів, а саме - протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Крім цього в зазначеному акті водій надав свої пояснення) щодо причин порушення, зазначив, що, - «Не було протоколу адаптації ТАХ»; крім цього водій підписав акт власним підписом без зауважень (а.с. 72, 118) .

В матеріалах справи міститься запрошення Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс» на розгляд справи щодо виявлених порушень законодавства про автомобільний транспорт від 27 серпня 2019 року вих. № 43679/23/24-19 (а.с. 71, 119).

За поясненням представника відповідача, викладеними у відзиві, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15 серпня 2019 року разом із повідомленням № 43679/23/24-19 від 27 серпня 2019 року, направлений поштою 30 серпня 2019 року відповідно до списку № 61 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 120)

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081575 від 10 вересня 2019 року за допущення порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у сумі 1 700,00 грн (а.с. 26, 70).

Не погодившись із вказаною постановою Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс» звернулось до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою від 26 вересня 2019 року вих. № 806 «Про скасування Постанови № 081575 від 10 вересня 2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу», обґрунтовуючи її тим, що товариство є власником транспортного засобу марки DAF FT CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , проте 1 серпня 2019 року вищевказаний транспортний засіб товариством було надано в оренду без екіпажа, який його обслуговує, фізичній особі Герасименко О.А., про що у відповідності до вимог діючого законодавства був укладений відповідний договір. Отже, безпосередньо TOB «Будресурс» не використовувало в своїй господарській діяльності транспортні засоби DAF FT CF 85.460 та KRONE тип AZW 18 та не надавало послуг з вантажних перевезень.

Крім цього товариство зазначило, що згідно п. 26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 8 листопада 2006 року, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. В свою чергу ТОВ «Будресурс» на час складання акту та на час винесення постанови не є стороною, яка здійснювала господарську діяльність з вантажного перевезення зазначеним автотранспортом та про розгляд вищенаведеної справи (з зазначення місця та часу розгляду) наше підприємство повідомлено не було (а.с. 29-30).

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 132, наявної в матеріалах справи, вищезазначену заяву з доданими до неї матеріалами, товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс» направило на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті 26 вересня 2019 року (а.с. 31-32).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення заяву товариства з доданими до неї матеріалами було отримано представником Державної служби України з безпеки на транспорті 30 вересня 2019 року (а.с. 33).

Листом від 15 жовтня 2019 року (вих.№ 6730/03/15-19) Державною службою України з безпеки на транспорті надана відповідь товариству, в якій зазначено, що останнє звернулось з оскарженням постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу з пропуском законодавче встановленого строку, про що свідчить штамп Укрпошти на конверті та опис вкладення від 26 вересня 2019 року, крім того доказів на обґрунтованість поважності причин пропуску строку на оскарження постанови до скарги товариством не надано (а.с. 34-35).

Будучи не згодним із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач звернувся в суд із даним позовом (а.с. 1-7).

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26 червня 2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1378-р від 16 грудня 2015 року "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про транспорт" від 10 листопада 1994 року № 232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно ч. 3 вказаної статті, державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Частиною 11 ст.6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (п. 21 Порядку № 1567).

Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

- для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

- для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

З аналізу положень вказаної статті випливає, що вказаний вище перелік документів згідно ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Порядок обігу карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах) затверджений Наказом Міністерства Інфраструктури України № 329 від 30 травня 2013 року визначає процедури видачі, оновлення, заміни та анулювання дії карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), а також строки дії таких карток.

Відповідно до п. 2.1 Порядку картка водія видається фізичним особам, після подачі заяви до Центру з видачі карток Компетентного органу особисто або поштовим відправленням. Згідно п. 3.7 Заява на видачу або оновлення карток всіх типів повинні містити зразок підпису користувача картки. Після чого картка видається користувачу картки протягом 20 робочих днів з дня реєстрації заяви на видачу або оновлення картки, якщо не оформлено рішення про відмову у видачі картки.

З 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) підписаної у Женеві 1 липня 1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перелічені акти перевірки містять висновок про відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографу або індивідуально-контрольної картки водія.

Відповідно до абз. 3, 15, 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, суб`єктом юридичної відповідальності за ст. 60 Закону № 2344-III є автомобільний перевізник.

Згідно ст. 1 Закону України № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України № 2344-ІІІ).

Судом встановлено, що транспортний засіб, який був перевірений у ході перевірки, було надано позивачем в оренду фізичній особі ОСОБА_1 , що підтверджується долученими до матеріалів справи: договором оренди оренди транспорту № 01/08/19 (а.с. 36-38, 46-47), акту приймання-передачі від 1 серпня 2019 року (а.с. 39); додатковою угодою до договору оренди транспорту від 5 серпня 2019 року (а.с. 40); актами приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 245, 275, 310 (а.с. 41-43).

Суд звертає увагу на те, що основним нормативно-правовим актом, що визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України (далі - ГК України).

Відносини оренди та лізингу між суб`єктами господарювання регулюються статтями 283 292 ГК України. Зазначені статті не містять жодної вимоги щодо обов`язковості нотаріального посвідчення договорів оренди транспортного засобу, що укладаються між суб`єктами господарювання.

Отже, договір оренди транспорту № 01/08/19 від 1 серпня 2019 року оформлений належним чином та є належним доказом того, що позивач передав в оренду транспортний засіб, який перевірявся під час перевірки.

Отже, перевізником у даній справі виступає фізична особа ОСОБА_1 ,а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс».

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладені обставини позивач в розумінні вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» не є перевізником, а отже не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, а отже застосування до позивача адміністративно господарського штрафу відсутні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, відповідно адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс» до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1702 від 27 листопада 2019 року, з урахуваннм висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 293, 295, 297, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс» (, місцезнаходження: 85320, Донецька область, м. Мирноград, вул. Шосейна, буд. 2В, кімната 2) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14) про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити.

Скасувати в повному обсязі постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14) № 081575 від 10 вересня 2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс» (, місцезнаходження: 85320, Донецька область, м. Мирноград, вул. Шосейна, буд. 2В, кімната 2) витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятьсот двадцять одну) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна