Справа № 200/11124/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р. Справа№200/11124/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О.,

за участю:

представника відповідача - Голуба М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05 червня 2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі висновків акту камеральної перевірки № 2035/05-99-46-03/32183383 від 11 травня 2019 року податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на 15 і менше календарних днів нараховано штраф у розмірі 10 % в сумі 121 635,57 грн.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, камеральна перевірка була проведена з порушенням встановленого діючим законодавством терміну. По-друге, зроблені висновки за результатом проведення камеральної перевірки суперечать предмету перевірки, крім того, контролюючим органом не було враховано той факт, що камеральні перевірки позивача з аналогічним періодом та предметом вже проводились.

Також позивач зазначив, що камеральні перевірки входять до забороненого переліку перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, а також наголошував, що товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» не мало законних підстав та практичної можливості нараховувати та реєструвати податкові зобов`язання з дотриманням встановлених законодавством термінів, якщо контрагент реєстрував свої зобов`язання в останній день граничного терміну або після його спливу.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалами суду від 01 листопада 2019 року замінено первісного відповідача Головне управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

12 листопада 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларації (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Строки проведення такої перевірки визначені п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України, відповідно до якого камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього кодексу. Також представник відповідача зазначив, що за результатами перевірки відображеними у актах № 3381/05-99-46-03/32183383 від 07.12.2018 р. та № 3388/05-99-46-03/32183383 від 10.12.2018 р. штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних виписаних на неплатника податку по так званим «компенсуючи податковим зобов`язанням», які розглянуто у акті № 2035/05-99-46-03/32183383 від 11.05.2019 р. не застосовувались у зв`язку з відсутністю на час перевірки розробленого та введеного в дію програмного забезпечення щодо обрахування та застосування штрафних санкцій на перелічені податкові накладні та розрахунки коригування.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року залишено без задоволення, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року підготовче засідання відкладено, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року розгляд справи відкладено до 23 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 23 квітня 2020 року розгляд справи відкладено до 20 травня 2020 року.

18 травня 2020 року на електрону адресу суду надійшла заява представника позивача про відкладення судового засідання. Поряд з цим, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ», , місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2.

Відповідач - Головне управління ДПС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що контролюючим органом було проведено камеральну перевірку ТОВ «СРЗ» з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних за період складання квітень 2017 року, лютий, жовтень-грудень 2018 року, січень-березень 2019 року.

За результатами перевірки складено акт від 11 травня 2019 року № 2035/05-99-46-03/32183383 відповідно до висновків якого встановлено порушення платником податку на додану вартість п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна реєстрація податкових накладних виписаних у квітні 2017 року, лютому 2018 року, жовтні-грудні 2018 року, січні-березні 2019 року на суму ПДВ 1216354,5 грн. з порушенням строку реєстрації до 15 календарних днів після граничного терміну реєстрації.

Позивачем на адресу податкового органу було направлено заперечення на зазначений акт перевірки, за результатами розгляду якого було складено висновок № 106/05-99-46-03 яким висновки зазначені в акті перевірки залишено без змін.

На підставі акту перевірки № 2035/05-99-46-03/32183383 від 11 травня 2019 року податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05 червня 2019 року яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10 % на суму 121 635, 57 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 75 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Таким чином, предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларації, можуть бути і інші питання, такі як своєчасність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Суд зазначає, що проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних, а тому посилання позивача на порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки судом не приймаються.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19 лютого 2019 року у справі № 819/1569/16.

Статтею 3 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Суд звертає увагу, що відповідачем проведена камеральна перевірка, а не документальна (планова чи позапланова).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 р. у справі № 805/3894/17-а зазначив, що аналіз викладеної норми доводить, що предметом заборони є перевірки щодо здійснення уповноваженими законами органами державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, до яких податкові правовідносини не належать, як з огляду на положення статей 1, 3, 4 Господарського кодексу України, так і з положень пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведене, посилання позивача на ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в частині мораторію на проведення камеральних перевірок судом не приймаються.

Поряд з цим, як вже зазначалось раніше, камеральна перевірка на підставі висновків якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, проводилась з питань дотримання позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН ) за період складання квітень 2017 року, лютий жовтень-грудень 2018 року, січень-березень 2019 року. В той же час, з акту перевірки від 07 грудня 2018 року № 3381/05-99-46-03/3218338 вбачається, що предметом перевірки було дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податкову на додану вартість в ЄРПН за період складання січень-вересень 2017 року.

Таким чином, перевірками, за результатом яких складено акти № 2035/05-99-46-03/32183383 та № 3381/05-99-46-03/3218338 охоплюється один і той же предмет та період складання податкових накладних за квітень 2017 року, а саме податкові накладні № 97 від 29.05.2017 р. на суму 33,33 грн., № 100 від 29.05.2017 р. на суму 8,33 грн., № 124 від 29.05.2017 р. на суму 470,93 грн., №137 від 29.05.2017 р. на суму 100 грн., № 141 від 29.05.2017 р. на суму 166,67 грн., №146 від 29.05.2017 р. на суму 100 грн., № 149 від 29.05.2017 р. на суму 33,33 грн., №158 від 29.05.2017 р. на суму 166,67 грн., №166 від 29.05.2017 р. на суму 43,33 грн.,№ 167 від 29.05.2017 р. на суму 66,67 грн., № 178 від 29.05.2017 р. на суму 33,33 грн., № 183 від 29.05.2017 р. на суму 34,12 грн., № 184 від 29.05.2017 р. на суму 166,67 грн., №188 від 29.05.2017 р. на суму 166,67 грн., №195 від 29.05.2017 р. на суму 100 грн., № 215 від 29.05.2017 р. на суму 29,32 грн.

Крім того, відповідно до акту від 10 грудня 2018 року №3388/05-99-46-03/32183383, який складено за результатом проведення перевірки позивача з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в ЄРПН за період складання жовтень 2017 року - березень 2018 року, перевіркою охоплювалось дотримання реєстрації податкових накладних, зокрема накладної № 174 дата реєстрації 20.03.2018 р. Дотримання терміну реєстрації вказаної податкової накладної також перевірялось згідно акту перевірки від 11 травня 2019 року № 2035/05-99-46-03/32183383.

Суд враховує, що згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується також на принципі невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства та допускає, що у певних випадках повторне проведення камеральної перевірки з того ж предмету може бути виправданим та обумовлюється необхідністю реалізації принципу невідворотності настання відповідальності за порушення податкового законодавства.

Однак, з огляду на положення ч. 2 статті 77 КАС України, обов`язок доведення доцільності проведення повторної камеральної перевірки має бути доведений контролюючим органом у кожному окремому випадку.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що за результатами перевірки відображеними у актах № 3381/05-99-46-03/3218338 та № 3388/05-99-46-03/32183383, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних виписаних на платника податків по так званим «компенсуючим податковим зобов`язання», які розглянуті у акті №2035/05-99-46-03/32183383 не застосовувались у зв`язку з відсутністю на час проведення перевірки розробленого та введеного в дію програмного забезпечення щодо обрахування та застосування штрафних санкцій.

Оцінивши зазначені доводи податкового органу, суд приходить до висновку про те, що у разі сумлінного виконання покладених на контролюючі органи функцій щодо здійснення податкового контролю та підходу до виконання завдань, які б забезпечувати ефективну роботу, контролюючий орган мав можливість проводи камеральні перевірки за періоди, які б дозволили здійснити належний аналіз усього обсягу документів, що становлять предмет перевірки та оформити акт камеральної перевірки у спосіб, який виключав би потребу в повторному проведенні перевірки аналогічних періодів.

Крім того, суд звертає увагу, що доказів, які підтверджують виправданість проведення повторної камеральної перевірки, відповідачем надано не було.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача щодо проведення повторної камеральної перевірки з того ж предмету не відповідають критеріям, що визначені у часті 2 статті 2 КАС України.

Верховний Суд неодноразово (зокрема у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 812/1283/17, від 11 липня 2019 року у справі № 804/8855/14, від 20 вересня 2019 року у справі № 0340/1931/18) висловлював правову позицію, відповідно до якої здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку. У випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку щодо протиправності висновків акту перевірки від 11 травня 2019 року № 2035/05-99-46-03/32183383 про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в тій частині податкових накладних/розрахунків коригування, які були предметом перевірок, результати яких оформлені актами від 10 грудня 2018 року та від 07 грудня 2018 року.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № підлягає скасуванню в частині нарахування штрафних санкцій за порушення строків подання податкових накладних/розрахунків коригування, а саме: № 137, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 10 грн.; № 167, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 6,67 грн.;№ 100, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 0,83 грн.;№166, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 4,33 грн.;№149, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 3,33 грн.;№97, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 3,33 грн.; № 124, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 47,09 грн.; №195, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 10 грн.; № 158, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 16,67 грн.; №141, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 16,67 грн.; № 146, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 10 грн.; № 183, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 3,41 грн.; №188, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 16,67 грн.; №215, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 2,93 грн.; №184, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 16,67 грн.; №178, дата реєстрації 29.05.2017 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 3,33 грн.; №174, дата реєстрації 20.03.2018 р, 14 днів порушення терміну реєстрації штраф у розмірі 10% на суму 16,67 грн.,загальна сума штрафу становить 188,60 грн.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 03 жовтня 2019 року №5297, судові витрати у розмірі 2,97 грн. (188,60 х 100%: 121635,57=0,155%; 1921 х 0,155: 100 = 2,97) підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 188, 60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Луніна, 2, ) судовий збір у розмірі 2,97 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 20 травня 2020 року.

Повний текст рішення складено 29 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Даний строк продовжується на строк дії такого карантину. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Грищенко