Справа № 820/1784/17
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 червня 2020 року

Київ

справа №820/1784/17

адміністративне провадження №К/9901/49353/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Мартинюк Н.М.,

суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року і постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі №820/1784/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян передано зазначену касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За приписами абзацу другого підпункту 15.4 пункту 15 частини першої Розділу VII "Прикінцеві положення" КАС України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зазначеній справі визначено категорію «Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо звільнення з публічної служби» (пункт 106030000 Загального класифікатора спеціалізацій суддів і категорій справ, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 21 грудня 2018 року №622; далі - «Загальний класифікатор»).

Між тим, присвоєна цій справі категорія не відповідає суті правовідносин, з яких виник спір.

З ухвалених у цій справі судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд зобов`язати Харківський прикордонний загін нарахувати і виплатити (доплатити) позивачу різницю між виплаченою сумою одноразової допомоги при звільненні з розрахунку грошового забезпечення, передбаченого контрактом №648, укладеним між начальником Харківського прикордонного загону підполковником ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (з урахуванням надбавок за вислугу років, знання і використання іноземної мови, відповідну кваліфікацію, спортивні і почесні звання та інших надбавок, доплат, винагород, премій), а саме з урахуванням винагород (щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за бойове чергування) у розмірі 50% грошового забезпечення за 24 повних календарних років служби (про нарахування і виплату (доплату) вказаних в позовній вимозі видів винагород розглянути і задовольнити окремо по кожній винагороді).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні зі списків особового складу ОСОБА_1 не розрахували за всіма видами забезпечення, а саме: не було видано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, хоча він перед звільненням писав рапорт з цього приводу. Також позивач, з посиланням на вимоги Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Державної прикордонної служби від 20 травня 2008 року №425, Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 2 лютого 2016 року №73, статті 9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей», Положення «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, вказує, що до складу одноразової грошової допомоги при звільненні включається щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60% місячного грошового забезпечення і винагорода за бойове чергування (бойову службу) військовослужбовцям, оскільки такі виплати носили постійний характер.

З огляду на такі обставини справи і позовні вимоги, ця справа віднесена до категорії 112030100 «Справи зі спорів з приводу реалізації публічної політики у сферах праці, зайнятості населення та соціального захисту громадян та публічної житлової політики, зокрема зі спорів щодо соціального захисту (крім соціального страхування) осіб, звільнених з публічної служби» Загального класифікатора.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року №1 визначено спеціалізації судових палат, згідно з яким на розгляді категорії справ за кодом 112030100 спеціалізуються судді Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Тоді як, відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року №14, судді Мартинюк Н.М., Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М., входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, внаслідок чого ці судді не наділені повноваженнями розглядати спори, які не віднесені до спеціалізації цієї палати.

Тому, суддею-доповідачем Мартинюк Н.М. і суддями Жуком А.В., Мельник-Томенко Ж.М., заявлено самовідводи, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме, без урахування спеціалізації.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Отже, при визначенні суддів для розгляду цієї справи допущено помилку в їх спеціалізації, що є порушенням порядку визначення складу суду, встановленого статтею 31 КАС України.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви суддів Мартинюк Н.М., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М. про самовідвід.

Відвести суддів Мартинюк Н.М., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року і постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі №820/1784/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити дії.

Передати касаційну скаргу у справі №820/1784/17 (провадження К/9901/49353/18) до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………….…………..

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М . Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду