Справа № 520/4632/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2020 р. № 520/4632/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем було протиправно відмовлено йому у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 21 грудня 2016 року, право на що підтверджено у судовому порядку в рамках розгляду справ №642/4766/17, № 520/10880/19 та № 520/6097/19.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що у спірних правовідносинах діяв правомірно.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Позивач з 01.08.1993 р. по 21.12.2016 р. проходив військову службу в Збройних силах України та є ветераном війни - учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 16.09.2015 р.

07.12.2016р. наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 654 позивача звільнено у запас та із списків частини виключено з 21.12.2016р. наказом командира в/ч пп.В 6250 (в/ч НОМЕР_1 ) № 281 від 21.12.2016р.

Під час служби у в/ч пп.В 6250 (в/ч НОМЕР_1 ) починаючи з 01.04.2013 р. по 21.12.2016р. - по дату виключення із списків частини отримував в складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду ( далі- ЩДГВ), що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 16.08.2017 р. за № 10/719 - підтверджено що позивач отримував ЩДГВ за останні 24 місяці перед звільненням, копією наказу № 281 командира в/ч пп.В 6250 (в/ч НОМЕР_1 ) по стройовій частині від 21.12.2016р. про виключення позивача зі списків особового складу - підтверджено що позивач отримував ЩДГВ у розмірі 60% грошового забезпечення з 01 по 21.12.2016р.; копією грошового атестата серії ЗУ № 278893 - в розділі 4 "Щомісячні додаткові види грошового забезпечення" у пп. 4.3 підтверджено, що позивач отримував ЩДГВ в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, у розмірі 2236грн.72коп. до 21.12.2016р.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.10.2017р. справа №642/4766/17, яка набрала законної сили підтверджено що ЩДГВ увійшла до складу грошового забезпечення з якого була обчислена пенсія позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 р. у справі № 520/6097/19, яке набрало законної сили, було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку.

Вказаним рішенням підтверджено, що ЩДГВ увійшла до складу грошового забезпечення позивача, з якого була обчислена одноразова грошова допомога при звільненні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 р. у справі № 520/10880/19, яке набрало законної сили, було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з його грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21 грудня 2016 року.

Позивач звернувся до відповідача 26.02.2020 року з заявою, в якій просив в/ч НОМЕР_1 належним чином виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 р. у справі № 520/10880/19: перерахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, обчислюючи грошове забезпечення з урахуванням ЩДГВ станом на день звільнення з військової служби 21.12.2016р. і здійснити виплату суми перерахунку.

У відповідь на заяву відповідачем надано лист від 17.03.2020р. №10/361 в якому, з посиланням на наказ МОУ №260 від 11.06.2008 року, зазначено, що компенсація за відпустки виплачується без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

Позивач вважав вказані посилання безпідставними, оскільки у судовому порядку в рамках розгляду справ №642/4766/17, № 520/10880/19 та № 520/6097/19 підтверджено відповідне його право, а саме, право на компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та обставини того, що до складу його грошового забезпечення на день звільнення з військової служби 21.12.2016р. входила ЩДГВ.

Згідно ч.1 та 2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( надалі - Закон №2011-XII) Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів підпункту 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22 вересня 2010 року №899 (що була чинна на час звільнення позивача), установити щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Наказом Міноборони від 15.11.2010 р. № 595 (який був чинним за часів проходження військової служби позивачем) затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Мінюсті 06 вересня 2012 р. за № 1540/21852)

Відповідно до п.8-10 Інструкції визначено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік. Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.

За часів проходження позивачем військової служби була чинна Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена Наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260 ( зареєстр. в Мінюсті 14 липня 2008 р. за № 638/15329), п.37.13 якої визначено, що розрахунок грошового забезпечення за час щорічної основної відпустки, визначеної в пунктах 37.5 та 37.6 цієї Інструкції, та грошової компенсації, визначеної в пунктах 37.9-37.11 цієї Інструкції, здійснюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою штатною посадою, що ним займалася.

Суд вказує, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка виплачувалась позивачу згідно ПКМУ від 22 вересня 2010 року №899 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, має постійний характер, позивачем отримувалась постійно по день звільнення з військової служби, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 16.08.2017 р. за № 10/719, наказом № 281по стройовій частині від 21.12.2016р., грошовим атестатом.

Крім того, в рамках розгляду справ №642/4766/17, № 520/10880/19 та № 520/6097/19 підтверджено, що щомісячна додаткова грошова винагорода увійшла до складу грошового забезпечення позивача та підтверджено право позивача на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з його грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21 грудня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода яка була включена за рішенням судів до складу грошового забезпечення позивача з якого була обчислена його пенсія та з якого була обчислена одноразова грошова допомога при звільненні повинна враховуватися і в грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21.12.2016р.

Зазначене свідчить на користь того, що відповідачем було неналежно виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 р. у справі № 520/10880/19.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а доказів понесення інших витрат ним суду не надано.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у нездійсненні перерахунку ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 21 грудня 2016 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 21 грудня 2016 року, здійснити виплату суми перерахунку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 10 червня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.