Справа № 452/1355/19
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/1355/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" серпня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП капрала поліції Байдана Назара Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19.04.2019 пред`явив адміністративний позов до поліцейського УПП у Львівській області ДПП капрала поліції Байдана Н.М. (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 16 квітня 2019 року у справі про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення штрафу у розмірі 425 грн.

У обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до вказаної постанови його, позивача, притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не виконав вимоги наказового знаку 4. 1 «Рух прямо» та повернув ліворуч, а в ході перевірки виявлено відсутність поліса обов`язкового страхування транспортного засобу, чим порушено п.п. 8.4 «г» та п. 2.1. «г» Правил дорожнього руху.

Дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, а дії поліцейського під час винесення постанови були протиправними.

Так, 16 квітня 2019 року він заїхав на паркінг ТРЦ «Форум» по вул. Під дубом, 7б і під час паркування до нього підійшов поліцейський, стверджуючи, що він, позивач, порушив правила дорожнього руху, зокрема, в`їжджаючи на паркінг. На його, позивача, прохання надати докази такого порушення, отримав відмову. Оскільки, вважав безпідставним притягнення його до відповідальності, то відмовився від підписання постанови. Натомість один із поліцейських витягнув кайданки та дістав зброю, що становить порушення умов використання спецзасобів поліцією. Зважаючи на це, він підписав постанову, однак отримуючи її копію, повідомив, що не згідний з нею.

Крім цього, в оскаржуваній постанові зазначено, що він порушив ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, не мав при собі полісу обов`язкового страхування. Оскільки, він не здійснював керування транспортним засобом, навіть не знаходився у ньому, так як автомобіль був припаркований на паркінгу, вважав, що склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, відсутній.

Відповідачем не дотримано вимог ст. 268 КУпАП, так як порушено його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так як усі звинувачення ґрунтувалися на припущеннях працівника поліції, то у даному випадку він не мав права притягати його як водія без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач Байдан Н.М., будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про поштове відправлення, у судове засідання не прибув без повідомлення причин, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд дійшов висновку про відмову у позові з таких підстав.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 16 квітня 2019 року, винесеної поліцейським Байданом Н.М., убачається, що ОСОБА_1 16 квітня 2019 року о 16 год. 10 хв. у м. Львові на вул. Під дубом, 7 б не виконав вимогу наказового знаку 4.1. «Рух прямо» та повернув ліворуч, в ході перевірки було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування ТЗ, чим порушив п. п. 8.4 та 2.1. ПДР, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. ( а. с. 3).

Надаючи правову оцінку вказаній постанові про адміністративне правопорушення, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями) ( далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпункту г) пункту 8.4 ПДР наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження та згідно пункту 4 розділу 33 Дорожні знаки наказовим знаком є знак 4.1 яким встановлено «Рух прямо».

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Тобто, безпідставним є посилання позивача на те, що відповідач повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача про те, що під час винесення вказаної постанови не були враховані вимоги ст. 268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме право на збір і надання доказів не можуть бути виключною підставою для скасування постанови.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, із оспорюваної постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, щоб позивач не згідний був із викладеними у ній обставинами, а його посилання на те, що вказана постанова ним була підписана під примусом та із застосуванням погроз з боку поліцейських, не доведено жодними доказами. Копію цієї постанови він отримав.

Відповідно до підпункту ґ) пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За правилами підпункту а) п. 2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Однак, всупереч зазначеним вимогам ОСОБА_1 не було надано відповідачу чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У позовній заяві ОСОБА_1 сам зазначив, що 16 квітня 2019 року о 16 год. він заїхав на паркінг ТРЦ «Форум» по вул. Під дубом, 7б і під час паркування ним автомобіля до авто підійшов поліцейський, стверджуючи, що він, позивач, порушив правила дорожнього руху, в`їжджаючи на паркінг, чим скоїв адміністративне правопорушення.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що поліцейський безпідставно зазначив у постанові про те, що він, Стоянський, керував транспортним засобом, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування, так як автомобіль вже був припаркований і він у ньому не перебував, оскільки у постанові записано, що після того як ОСОБА_1 не виконав вимогу наказового знаку 4.1. «Рух прямо» та повернув ліворуч в ході перевірки було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування.

За таких обставин вимога поліцейського про пред`явлення для перевірки страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування була правомірною, однак ОСОБА_1 не виконав вимоги підпункту ґ) пункту 2.1 та підпункту а) п. 2.4. ПДР.

Частиною 2 статті 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, є правомірними.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Львівській області ДПП капрала поліції Байдана Назара Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови від 16 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя