Справа № 1140/2927/18 (2-ап/340/37/19)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2020 року м. Дніпросправа № 1140/2927/18 (2-ап/340/37/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року (суддя Пасічник Ю.П., м. Кропивницький) у справі № 1140/2927/18 (2-ап/340/37/19)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро»

до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, Державної податкової служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

У жовтні 2018 року ТОВ «Нафтопостач-Агро» звернулось до суду із позовом, у якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області () при невиконанні Постанови №826/16540/16 від 11.12.2017 року за виконавчим листом від 03.04.2018 та зобов`язати Кропивницьку ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області () виконати цю постанову в межах виконавчого провадження №56180323 у місячні строки в порядку та спосіб, які встановлені виконавчим документом та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати ДФС України (), як розпорядника системи електронного адміністрування залишків пального, забезпечити виконання Кропивницькою ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області () Постанови №826/16540/16 від 11.12.2017 року шляхом внесення до системи електронного адміністрування залишків (станом на 01.03.2016) належного ТОВ «Нафтопостач-Агро» () пального встановлених цією постановою у наступній кількості та номенклатурі:

Дані щодо обсягу пального в розрізі УКТЗЕД станом на 01.03.2016
№Код згідно УКТЗЕД пальногоВид паливаУсього по коду
в кгОбсяг пального в літрах приведених до t 15 0С
124194Бензин А-92803 430,621 037 384,54
9Бензин А-922 350,043 118,00
0ДТ-З-К5347 539,04420 749,45
9Бензин А-9216 741,55171 946,21
2Бензин А-95105 588,00149 833,97
0ДТ-З-К573 237,0088 664,65

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення мотивоване невідповідністю обраного позивачем способу захисту критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження, оскільки зміст заявлених позовних вимог фактично зводиться до зобов`язання відповідачів вчинити необхідні процедурні заходи, спрямовані на виконання судового рішення у справі № 826/16540/16. Водночас, право позивача вже відновлено за наслідками вирішення спору у справі № 826/16540/16, рішення за результатами розгляду якої набрало законної сили, та на виконання якого видано виконавчий лист. З огляду на це, суд першої інстанції зазначив про відсутність у нього можливості повторно приймати рішення щодо зобов`язання вчинити дії, які визначені у вказаному судовому рішенні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Нафтопостач-Агро» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник не погодився з висновком суду першої інстанції про обрання ним неналежного способу захисту його права, посилаючись на норми ст. 5 КАС України, яким передбачено такий спосіб захисту, як визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, який і був ним використаний при зверненні до суду із цією позовною заявою.

При цьому, зазначив, що позов у цій справі має самостійний предмет та підставу, які відмінні від предмету та підстав позову у справі № 826/16540/16.

Також, скаржник вказав на вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог з огляду на висновок суду щодо відновлення права позивача після вирішення спору у межах справи № 826/16540/16, на що не впливає заміна сторони виконавчого провадження з виконання судового рішення по вказаній справі.

Водночас, скаржник звернув увагу, що необхідність звернення його до суду із цим позовом обумовлена тим, що Окружний адміністративний суд м. Києва при вирішенні справи № 826/16540/16 визначив боржником лише ГУ ДФС у м. Києві, яке не може самостійно без участі ДФС України виконати постанову у вказаній справі.

Крім того, скаржник зазначив, що відповідачем 1 факт порушення його права не заперечується. Водночас, оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтовано доводами, які відповідачем 1 не надавались.

Окрім цього, скаржник зазначив, що судом першої інстанції не було враховано положення Порядку ведення органами ДФС України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 422 від 07.04.2016, з яких вбачається, що виконання судового рішення у справі № 826/16540/16 не залежить від того, на обліку в якому конкретно із податкових органів перебуває скаржник. Разом із цим, невиконання судового рішення у справі № 826/16540/16 спричиняє скаржнику збитки, що має бути встановлено у межах цієї адміністративної справи.

Враховуючи зазначене, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач 1 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її задоволення заперечив, посилаючись на повноту та об`єктивність встановлення судом першої інстанції всіх обставин справи, зокрема щодо того, що зміст заявлених позовних вимог у межах цієї адміністративної справи фактично зводиться до зобов`язання відповідачів вчинити необхідні процедурні заходи, спрямовані на виконання судового рішення у справі № 826/16540/16, що унеможливило повторне прийняття судом першої інстанції рішення про зобов`язання вчинити дії, які вже були визначені у іншому судовому рішенні. З огляду на це, відповідач 1 зазначив, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про невідповідність обраного позивачем способу захисту критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження, внаслідок чого підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судове засідання, призначене на 03.06.2020 в режимі відеоконференції за клопотаннями сторін, не відбулося з технічних причин.

Згідно ч.4 ст. 195 КАС України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Позивач 04.06.2020 року подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2020 року суд призначив справу до розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №826/16540/16 задоволено повністю позовні вимоги ТОВ «Фірма Октан» () (в подальшому назву змінено на ТОВ «Нафтопостач-Агро» без зміни коду ЄДРПОУ та організаційно-правової форми) до відповідачів - ДФС України та ДФС у місті Києві про:

- визнання протиправною бездіяльність ГУ ДФС у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування залишків пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року ТОВ «Фірма Октан» ();

- зобов`язання ГУ ДФС у місті Києві включити до системи електронного адміністрування залишки пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року ТОВ «Фірма Октан» () (т. 1 а.с. 7-10).

На підставі виконавчого листа № 826/16540/16, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 03.04.2018, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві від 18.04.2018 відкрито виконавче провадження ВП №56180323 в ході якого на підставі постанови від 23.04.2018 змінено назву стягувача ТОВ «Фірма Октан» () на ТОВ «Нафтопостач-Агро» () (т.1 а.с.11, 12).

В ході здійснення виконавчого провадження посадовими особами державної виконавчої служби вживались заходи з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017.

Зокрема, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві від 11.05.2018 на боржника ГУ ДФС у м. Києві накладено штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин (т. 1 а.с. 14).

23.06.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві у межах ВП №56180323 сформовано вимогу на адресу ГУ ДФС у м. Києві щодо повідомлення про вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду у справі № 826/16540/16 та надання пояснень посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві, які є відповідальними за невиконання вказаного рішення (т. 1 а.с. 17).

Крім того, в ході здійснення виконавчого провадження, за ініціативою ГУ ДФС у м. Києві, Окружним адміністративним судом міста Києва винесено ухвалу від 13.09.2018 у справі №826/16540/16 про заміну сторони виконавчого провадження з ГУ ДФС у м. Києві на Кропивницьку ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, а державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві, постановою від 26.12.2018 здійснено відповідну заміну сторони виконавчого провадження (т.1 а.с.20,76-77).

Станом на час звернення ТОВ «Нафтопостач-Агро» до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області та ДФС України, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №826/16540/16 залишилася невиконаною, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про зобов`язання виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017.

Матеріалами справи підтверджено, що за час судового розгляду цієї справи судом першої інстанції Окружним адміністративним судом м. Києва було винесено ухвалу від 25.06.2019 у справі № 826/16540/16, якою до посадової особи, яка є керівником ДФС України, застосовано заходи процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у розмірі 0,3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 576,30 грн. в Дохід державного бюджету України.

Також, Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2019 у справі № 826/16540/16 встановлено судовий контроль за виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.12.2017 у справі № 826/16540/16 шляхом зобов`язання ДФС України подати звіт про виконання зазначеного рішення протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Проте, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 по справі № 826/16540/16 на час розгляду цієї справи залишається не виконаним.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ч. 5 ст. 24 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також, ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, згідно 1. 3 ч. 1 чт. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень підлягають примусовому виконанню відповідно до цього закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/16540/16 вирішено спір між скаржником та органами державної фіскальної (податкової) служби та прийнято рішення на користь скаржника про зобов`язання відповідачів вчинити дії пов`язані з необхідністю внесення до системи електронного адміністрування залишків пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не спростовано, що вказане рішення наразі перебуває на стадії примусового виконання у межах ВП № 56180323, яке знаходиться на виконанні відповідного державного виконавця, який у своїй діяльності керується нормами Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду із цим адміністративним позовом, скаржником не надано оцінки діям державного виконавця, що здійснені ним у межах виконавчого провадження ВП № 56180323 на предмет дотримання ним вимог Закону України «Про виконавче провадження» та вичерпання усіх передбачених законом заходів, направлених на виконання судового рішення по справі №826/16540/16.

Зокрема, скаржником не надано оцінки тому, що на час розгляду справи боржником у ВП № 56180323 залишається ДФС України, що підтверджено інформацією з офіційного сайту Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

Разом із цим, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що звернення до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до органів державної фіскальної (податкової) служби спрямоване на відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідачів виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/16540/16.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зміст заявлених позовних вимог фактично зводиться до зобов`язання відповідачів вчинити необхідні процедурні заходи, спрямовані на виконання судового рішення у справі №826/16540/16, які на переконання скаржника сприятимуть відновленню порушеного права.

Однак зазначене право позивача вже відновлено за наслідками вирішення спору у справі №826/16540/16 та прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва постанови від 11.12.2017, яка набрала законної сили і на виконання якої видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито ВП № 56180323.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність можливості повторно приймати рішення щодо зобов`язання вчинити дії, які визначені в судовому рішенні.

Колегія суддів зазначає, що у цьому випадку норми п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, оскільки право скаржника на звернення до суду з метою поновлення свого порушеного права відповідно до вказаної норми вже було реалізовано у межах адміністративної справи №826/16540/16.

Доказів порушення права скаржника, відмінного від того, що було предметом розгляду у межах справи №826/16540/16, останнім не надано.

Разом із цим, колегія суддів зазначає, що у спірному випадку має місце бездіяльність ДФС України щодо виконання судового рішення у справі №826/16540/16.

Проте, вказані правові взаємовідносини підлягають вирішенню у межах правового регулювання Закону України «Про виконавче провадження» на стадії виконання судового рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що законодавством України передбачено й інші заходи забезпечення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Зокрема, ч. 2 ст. 372 КАС України передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.

Частиною 2 вказаної статті КК України передбачено, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, службовою особою або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Разом із цим, колегія суддів зазначає, що спір полягає не у питанні поновлення порушеного права позивача, а стосується забезпечення виконання чинного судового рішення, яким порушене право скаржника вже поновлено, що, у свою чергу, є відмінною стадією від стадії судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі № 1140/2927/18 (2-ап/340/37/19) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 09.06.2020р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко