Справа № 452/2638/18
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2638/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" листопада 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар Янушевич І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Дик С.І.,

відповідача Банахевича Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області Банахевича Юрія Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17 вересня 2018 року пред`явив адміністративний позов до Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області про визнання протиправними дій відповідача щодо складення постанови та скасування постанови від 12 вересня 2018 року про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 255 грн.

У обгрунтування позову посилався на те, що відповідачем відносно нього 12 вересня 2018 року винесено постанову про притягнення його до адміністратвиної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак із її змісту він не може встановити суть адміністартивного правопорушення та обставини, які були встановені при розгляді справи. Єдиним доказом, що підтверджує дані обставини є вказана постанова, однак така є протиправною і підлягає скасуванню виходячи з такого.

Так, 12 вересня 2018 року він керував автомобілем марки «NISSAN PRIMERA», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Яблуневій у с. Стрільбичі Старосамбірського району і на перехресті цієї вулиці та вулиці Дрогобицької у м. Старий Самбір, поблизу КПП, він зупинився, виконуючи вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено». Справа від свого автомобіля він побачив автомобіль патрульної поліції, екіпаж якого здійснював патрулювання біля КПП без проблискових маячків та отримав від них вимогу зупинитися, що він виконав, і поліцейські пояснили йому, що він не виконав вимогу дорожнього знаку та не зупинився, на що він пояснив, що зупинявся, свідками чого були особи, які їхали із ним в автомобілі, однак поліцейський склав постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення при цьому не роз`яснив, яким чином він може її оскаржити, також під час її складення його, позивача, не було ознайомлено із правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням, а відтак вказана постанова є незаконною, а факти, викладені у ній, не відповідають дійсності.

Згіно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2018 року неналежного відповідача Старосамбірське відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області замінено належним відповідачем - поліцейським Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області Банахевичем Юрієм Ярославовичем.

Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дик С.І. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач Банахевич Ю.Я. позов не визнав, посилаючись на те, що ним дотримано вимоги законодавства щодо складення такої постанови.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд встановив таке.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення відомо, що 12 вересня 2018 року поліцейським СРПП № 4 Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області Банахевичем Ю.Я. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - накладено штраф у розмірі 255 грн., у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 12 вересня 2018 року о 17 год. 55 хв. на перехресті вулиць Д. Галицького-Дрогобицька у м. Старий Самбір, керуючи автомбілем не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 23.2.1. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП ( а.с. 4)

Даючи правову оцінку вказаній постанові, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. ч.1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України "Про правила дорожнього руху" від 10 жовтня 2001 № 1306 (надалі ПДР).

Згідно п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам,передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Проте, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, вищезазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також у статті 62 Конституції України встановлено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене, а також те, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу наявності події правопорушення, вчиненого позивачем за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

Керуючись ст. ст. 241-244, 246, 250 КАС України,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області Банахевича Юрія Ярославовича від 12 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 255 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Банахевич Юрій Ярославович, АДРЕСА_2

Текст повного рішення буде скадено 30 листопада 2018 року.

Суддя