Справа № 540/2719/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2719/19
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" до Херсонської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Товариства з обмеженою відповідальністю "Югнефтетранс", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання дій протиправними та скасування пунктів рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ТОВ "Смарт-Мерітайм Груп" (далі ТОВ) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило: визнати бездіяльність Херсонської міської ради (далі Рада) щодо розгляду клопотання від 22 серпня 2019 року вх.№114 протиправною та зобов`язати Раду розглянути вказане клопотання ТОВ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га, за адресою: м .Херсон, вул.Карантинний острів, 1 (далі Адреса) у порядок та строки, передбачені ст.123 Земельного кодексу України; визнати дії Ради щодо прийняття пунктів 2, 3, 4 рішення Ради №2159 від 27 вересня 2019 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм груп" в оренду земельної ділянки" за наявності на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0247 нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Югнефтетранс" та без отримання від ТОВ клопотання про відведення товариству в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0247 площею 118,4531 га за Адресою протиправними та скасувати вказані пункти цього рішення Ради.

В обґрунтування позову було зазначено, що у жовтні 2019 року ТОВ отримало лист Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, з якого позивачу стало відомо про те, що 27 вересня 2019 Радою було прийнято рішення №2159 про передачу ТОВ в оренду земельної ділянки площею 118,4531 га за Адресою під будівлями і спорудами виробничого призначення, строком на 15 років, та зобов`язано ТОВ підписати договір оренди земельної ділянки, зареєструвати право оренди в установленому законом порядку. Позивач вважає, пункти 2 - 4 вказаного рішення відповідача протиправними та таким, що прийняті з порушенням частин 2, 3 ст.123 ЗК України, оскільки ТОВ з клопотанням про відведення в оренду земельної ділянки площею 118,4531 га за Адресою, кадастровий номер :01:001:0247, до відповідача не зверталось. Крім того, позивач вказує, що на цій земельній ділянці, крім нерухомого майна ТОВ, знаходиться також майно ТОВ "Югнефтетранс", що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі продажу від 06 грудня 2012 року реєстр. № 9757 про придбання у ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" нерухомого майна. Також було зазначено, що ТОВ в порядку визначеному ст.123 ЗК України звернулося до Ради з клопотаннями про надання дозволів на розробку проектів землеустрою від 06 липня 2016 вх.№114-132-79-15, від 22 серпня 2019 вх.№114 та за результатами розроблення проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок має намір сформувати дві земельні ділянки площею 90,5038 га та 23,8033 га. з урахуванням майнових прав ТОВ "Югнефтетранс". Натомість відповідач, в порушення ст.123 ЗК України, не розглянув клопотання ТОВ від 22 серпня 2019 року вх.№114 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 23,8033 га за Адресою.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд визнав бездіяльність Ради щодо розгляду клопотання від 22 серпня 2019 року вх.№114 протиправною та зобов`язав Раду розглянути клопотання ТОВ від 22 серпня 2019 року вх.№114 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га, за Адресою у порядок та строки, передбачені ст.123 Земельного кодексу України; визнав протиправними дії Ради щодо прийняття пунктів 2, 3, 4 рішення Ради № 2159 від 27 вересня 2019 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" в оренду земельної ділянки" за наявності на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0247 нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Югнефтетранс" та без отримання від ТОВ клопотання про відведення товариству в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0247 площею 118,4531 га за Адресою, та скасував пункти 2, 3, 4 рішення Ради №2159 від 27 вересня 2019 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм груп" в оренду земельної ділянки".

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ є власником нерухомого майна, придбаного у ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" та розміщеного на земельній ділянці площею 118,4531 га, кадастровий номер :01:001:0247, за Адресою, яка знаходиться у постійному користуванні Херсонського суднобудівного заводу згідно державного акту на право постійного користування серії ХС ХІХ-І від 30 вересня 1994 року №68, що підтверджується договорами купівлі - продажу від 17 червня 2014 року, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1918, 1913, 1915, 1916, 1914, 1917, 1920, та свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2018 року, посвідченими приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Р.В. та зареєстрованими в реєстрі за №1563, 1564, 1562, 1558, 1561, 1560.

06 липня 2016 року ТОВ звернулося до Ради через Центр надання адміністративних послуг м.Херсона з клопотанням за вх.№114-13279-15 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 94,6498 га за Адресою під будівлі та споруди виробничого призначення із земель, які належать ПАТ "ХСЗ".

27 березня 2017 року рішенням Ради за №619 надано ТОВ дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 94,6498 га із земель постійного користування ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" на Карантинному острові, 1, під будівлі та споруди виробничого призначення, у зв`язку набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна.

22 серпня 2019 року ТОВ звернулося до Ради через Центр надання адміністративних послуг м.Херсона з клопотанням за вх.№114, у якому просило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га за Адресою під будівлі, споруди виробничого призначення із земель постійного користування ПАТ "Херсонський суднобудівний завод".

До вказаної заяви позивачем було додано: реєстраційні документи суб`єкта підприємницької діяльності, графічні матеріали, на яких позначено місце розташування земельної ділянки, засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують право власності на будівлі та споруди, розташовані на даній земельній ділянці; копію технічного паспорту на будівлі та споруди, засвідчену в установленому порядку копію документа, що підтверджує право користування земельною ділянкою землекористувачем, із земель якого вилучається ділянка.

27 вересня 2019 року ХХХІ сесією Ради VII скликання на підставі клопотання ТОВ, рекомендації постійної комісії міської ради з питань житлово-комунального господарства, благоустрою, енергозбереження та інженерної інфраструктури від 11 лютого 2019 року (протокол №70) та відповідно до ст.12, 81, 120, 122, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" прийнято рішення №2159 "Про передачу ТОВ в оренду земельної ділянки", яким вирішено:

- припинити Херсонському суднобудівному заводу () право постійного користування земельною ділянкою, площею 118,4531 га, за Адресою, у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0247. (пункт 1 рішення);

- передати в оренду ТОВ, строком на 15 років земельну ділянку, площею 118,4531 га за Адресою для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (під будівлями та спорудами виробничого призначення), категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0247. (пункт 2 рішення)

- Управлінню земельних відносин департаменту містобудування та землекористування міської ради у місячний термін із моменту прийняття рішення підготувати проект договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0247, площею 118,4531 га за Адресою. (пункт 3 рішення)

- зобов`язати ТОВ у двадцятиденний строк з моменту отримання проекту договору земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0247, площею 118,4531 га за Адресою, підписати договір оренди земельної ділянки, зареєструвати право оренди в установленому законом порядку, відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України, та надати до управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування міської ради підписаний ТОВ примірний вищевказаного договору. (пункт 4 рішення).

Вважаючи, що відповідач протиправно не розглянув клопотання ТОВ від 22 серпня 2019 року за вх.№114 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га., а також сприймаючи незаконними пункти 2, 3, 4 рішення Ради від 27 вересня 2019 року № 2159, ТОВ звернулось до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що передача в оренду земельної ділянки шляхом її виокремлення зі складу вже сформованої земельної ділянки (тобто якій вже присвоєно кадастровий номер) здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення уповноваженим органом, прийнятим на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, відповідачем не було надано суду доказів розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або іншої технічної документації, як підстава для припинення у Херсонського суднобудівного заводу права на її постійне користування та передачі вказаної земельної ділянки в оренду позивачу, як це передбачено вищевказаними приписами ЗК України.

Крім того, судом встановлено, що на земельній ділянці, загальною площею 118,4531 га, кадастровий номер :01:001:0247, окрім майна позивача, також розміщене нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Югнефтетранс", що підтверджується наявними у справі документами. Крім того, суд зазначив, що відповідачем в порушення вимог ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.12 ЗК України, клопотання позивача від 22 серпня 2019 року за вх.№114 не розглянуто, на пленарному засіданні ради рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки або про відмову в наданні такого дозволу із зазначенням обґрунтованих причин відмови не прийнято, що є підставою для визнання бездіяльності відповідача протиправною.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Положеннями ст.123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно із п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом ст.59 Закону вбачається, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З аналізу наведених норм чинного законодавства та в контексті спірних правовідносин вбачається, що процедура отримання в оренду земельної ділянки розпочинається із подання повноважними суб`єктами відповідного клопотання (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою), водночас, належною та законодавчо передбаченою реакцією відповідного суб`єкта владних повноважень (місцевої ради) є виключно розгляд по суті вказаного клопотання на пленарному засіданні ради та прийняття відповідного рішення (ст.59 Закону), як окремого правового акту індивідуальної дії, та виключно про надання відповідного дозволу саме на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки або відмову в цьому з відповідним мотивуванням.

Наведені висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року справа №823/15531/16.

Як було зазначено вище, 22 серпня 2019 року ТОВ звернулося до Ради через Центр надання адміністративних послуг м.Херсона з клопотанням за вх.№114, у якому просило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га за Адресою під будівлі, споруди виробничого призначення із земель постійного користування ПАТ "Херсонський суднобудівний завод".

Разом з тим, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних відомостей щодо прийняття Радою відповідного рішення, предметом розгляду якого є саме не/надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га за Адресою, що свідчить про не виконання відповідачем законодавчо визначеного обов`язку по розгляду вказаного клопотання та безумовно підтверджує наявність факту протиправної бездіяльності Ради при розгляді клопотання ТОВ від 22 серпня 2019 року.

Посилання Ради (т.2 а.с.29 та т.2 а.с.97 апеляційна скарга) на ст.12 ЗК України та ст.47 Закону, у відповідності до яких питання, порушене у клопотанні ТОВ від 22 серпня 2019 року, було розглянуто відповідною постійною комісією Ради 20 листопада 2019 року, якою було рекомендовано дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а саме клопотання від 22 серпня 2019 року було враховано при прийнятті рішення Ради від 27 вересня 2019 року №2159 (про передачу в оренду), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки спірне рішення Ради №2159 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм груп" в оренду земельної ділянки", яке є кінцевим етапом передачі земельної ділянки в оренду, було прийнято 27 вересня 2019 року, тобто до розгляду 20 листопада 2019 року постійною комісією Ради питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яке є попереднім етапом такої передачі.

Обставини щодо хронологічної непослідовності мають вирішальне значення також з тих підстав, що за результатом надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідний ліцензований суб`єкт розробляє сам проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, який (проект) підлягає подальшому узгодженню з відповідними суб`єктами, в тому числі, з підстав відповідності вказаного проекту (як технічного документа) вимогам діючого законодавства, чого в даному випадку не відбулось, оскільки «дозвіл на розроблення проекту землеустрою» (як зазначено Радою) було «надано» хронологічно після передачі в оренду земельної ділянки, а сам проект взагалі не розроблявся.

Колегія суддів зазначає, що діючим законодавством не наділено постійну комісію Ради повноваженнями остаточно розглядати по суті питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та приймати відповідні рішення про надання або про відмову у наданні такого дозволу.

Згідно ч.10 ст.47 Закону за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З наведеного вбачається, що постійні комісії за результатом своєї роботи надають лише висновки і рекомендації, що не мають імперативного характеру до виконання іншими суб`єктами (за виключенням обов`язковості лише розгляду рекомендацій органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані ч.11 ст.47 Закону), а отже такі висновки та рекомендації не можуть вважатися рішенням суб`єкта власних повноважень по суті поставленого питання та не можуть підміняти таке рішення повноважного органу.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ про визнання бездіяльності Ради щодо розгляду клопотання від 22 серпня 2019 року вх.№114 протиправною та зобов`язання Ради розглянути вказане клопотання ТОВ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га за Адресою у порядок та строки, передбачені ст.123 Земельного кодексу України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ТОВ щодо п.2, 3, 4 рішення Ради №2159 від 27 вересня 2019 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм груп" в оренду земельної ділянки", колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 2 спірного рішенням відповідача від 27 вересня 2019 року передано в оренду ТОВ () строком на 15 років земельну ділянку, площею 118,4531 га, по вул.Карантинний острів, 1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (під будівлями та спорудами виробничого призначення), категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0247.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на вказаній земельній ділянці, загальною площею 118,4531 га, кадастровий номер :01:001:0247, окрім майна позивача, також розміщене нерухоме майно, власником якого є ТОВ "Югнефтетранс", що підтверджується наявними у справі договором купівлі - продажу від 06 грудня 2012 року, зареєстрованого за № 9757.

Крім того, згідно витягу з рішення ХІ сесії міської ради VІІ скликання від 01 грудня 2016 року за №497 ТОВ "Югнефтетранс" було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 1,6325 га (є складовою та не виділеною частиною земельній ділянки загальною площею 118,4531 га) із земель постійного користування Херсонського суднобудівного заводу за Адресою, під виробничий комплекс.

Наведені обставини, з урахуванням наявності на спірній земельній ділянці нерухомого майна ТОВ "Югнефтетранс" та надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 1,6325 га, свідчать, що вказана земельна ділянка загальною площею 118,4531 га, кадастровий номер :01:001:0247, яка є чітко виділеним та сформованим об`єктом земельних правовідносин, не є вільною в розумінні земельного законодавства та з метою саме надання в оренду (після чого особа набуває відповідні права та обов`язки щодо цієї ділянки), а тому, на даному етапі розвитку спірних правовідносин, не може бути у вказаній площі передана в оренду ТОВ.

Наведені висновки також узгоджуються з практикою Верховного Суду, визначеною в постанові від 02 квітня 2019 року справа №752/4391/16-а. Так, у вказаній справі касаційний суд зазначив: «Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно експлікації до генерального плану, на земельній ділянці, визначеній позивачем у графічних матеріалах, знаходиться загальноосвітня школа, що унеможливлює надання цієї земельної ділянки позивачу для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Доводи касаційної скарги, що надані ним фото спростовують фактичну наявність на земельній ділянці школи з огляду на відсутність будівель, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки належність земельної ділянки до вільних характеризується не наявністю на ній будівель чи споруд, а відсутністю у неї власників або землекористувачів».

При цьому колегія суддів зазначає, що Раді було відомо про наявність на земельній ділянці загальною площею 118,4531 га. об`єктів нерухомості, власником яких є ТОВ "Югнефтетранс". Так, матеріали справи (т.2 а.с.52-65) містять заяву ТОВ "Югнефтетранс" про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 1,6325 га., отриману Радою 24 грудня 2013 року, серед додатків до якої містився договір купівлі- продажу від 06 грудня 2012 року. За вказаним договором ТОВ "Югнефтетранс" придбало нерухоме майно на вказаній ділянці загальною площею 118,4531 га.

Колегія суддів також наголошує, що дійсно, звертаючись спершу з клопотаннями від 06 липня 2016 року за вх.№114-13279-15 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 94,6498 га та від 22 серпня 2019 року за вх.№114 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 23,8033 га за Адресою, загальна площа земельної ділянки, на яку позивач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою складала 118,4531 га., що відповідає площі земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0247 (94,6498+23,8033=118,4531).

Разом з тим, згідно протоколу №81 засідання постійної комісії з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин від 18 вересня 2019 року (т.1 а.с.174 та 177) на відповідну заяву ТОВ від 18 вересня 2019 року, комісія рекомендувала внести зімни до проекту рішення в частині корегування площі земельної ділянки замість 118, 4531 га. на 90,5038 га, що також свідчить про безпідставність передання в оренду ТОВ, строком на 15 років земельної ділянки, площею 118,4531 га за Адресою.

Крім того, з положень ч.1, 4, 6 та 10 ст.123 ЗК України вбачається, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням зміни меж земельної ділянки загальною площею 118,4531 га, кадастровий номер :01:001:0247 (фактично ТОВ клопоче про надання йому в оренду двох ділянок загальною площею 114,3071 га (90,5038 га+23,8033 га)) обов`язковою передумовою надання ТОВ в оренду вказаних ділянок є складання відповідної технічної документації із землеустрою.

Разом з тим, по жодній з вказаних ділянок площами 90,5038 га та 23,8033 га позивачем не було розроблено проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду. Так по ділянці 90,5038 га (94,6498 га) 04 серпня 2017 року було укладено договір «Про закупівлю послуг по розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» №522, однак, станом на винесення спірного рішення відповідача, проект землеустрою складений не був, а строки його складання визначались сторонами (за Додатковою угодою) до 25 березня 2020 року.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4 рішення Херсонської міської ради № 2159 від 27 вересня 2019 року «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Смарт-Мерітайм Груп» в оренду земельної ділянки».

Доводи апеляційної скарги щодо не належності розгляду даних спірних правовідносин в суді адміністративній юрисдикції, оскільки правовідносини стосуються спору про право, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

Визначальною характеристикою спору адміністративної юрисдикції, в розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України, є те, що у такому спорі хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Колегія суддів зазначає, що дані спірні правовідносини стосуються дотримання Радою процедури та порядку надання в оренду земельних ділянок, які передбачені та регламентовані, як нормами ЗК України, так і положеннями Закону, що свідчить про належність даного спору до розгляду в суді адміністративної юрисдикції.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що спірні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, 02 червня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від представника Ради про перенесення судового засідання на іншу дату зв`язку з невирішеністю питання щодо транспортного сполучення, значну віддаленість місця перебування учасника процесу від місця розташування суду апеляційної інстанції, з метою економії коштів міського бюджету, додержання карантинних заходів, зважаючи на необхідність участі представника Ради у цей же день у інших судових засіданнях, про які він був повідомлений під розписку, що відбудуться в Херсонському міському суді Херсонської області.

Колегія суддів вказане клопотання вважає необгрунтованим та не приймає до уваги зазначені в ньому доводи з огляду на таке.

Відповідно до п.п.7 п.3 Постанови КМУ "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20 травня 2020 року №392 (зі змінами) на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення, зокрема, легковими автомобілями.

З наведеного вбачається, що навіть при запровадженому карантині та існуючих обмеженнях, законодавством надано можливість вирішити питання транспортного сполучення, зокрема, із застосуванням легкового транспорту для прибуття до суду.

Також, слід зазначити, що на підтвердження посилань щодо зайнятості в іншому засіданні представником Ради не було надано жодних належних та достатніх доказів (повістки, телефонограми, тощо), рівно як і не було зазначено чому присутність в інших засіданнях має пріоритетне значення в порівнянні з засіданням по даній справі в суді апеляційної інстанції.

Крім того, діюче процесуальне законодавство передбачає можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що виключає необхідність фізичного прибуття до апеляційного суду. Так, дійсно, ухвалами апеляційного суду відмовлялось в проведенні відеоконференції (ухвалою від 27 травня 2020 року в зв`язку з відсутністю вільних залів в Господарському суді Херсонської області та ухвалою від 29 травня 2020 року в зв`язку з припиненням Херсонським міським судом Херсонської області проведення судових засідань у режимі відеоконферененції).

Водночас, слід зазначити, що вказані відмови ґрунтувались на неможливості реалізації відеоконференції з об`єктивних та незалежних від суду апеляційної інстанції причин. При цьому, Радою не було використано можливості призначення відеоконференції з використанням інших судів м.Херсона або Херсонської області.

Крім того, положення ч.3 ст.195 КАС України передбачають можливість участі сторони в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, зокрема, з використанням системиEASYCON або інших належних систем, однак, відповідачем не вчинено жодних ініціативних дій по їх використанню.

Також, представником ТОВ 01 червня 2020 року було подано клопотання про стягнення з відповідача понесених ТОВ витрат на правову допомогу.

Положеннями статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 134 КАС України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, згідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З аналізу наведеного вбачається, що з метою відшкодування витрат на правову допомогу сторона повинна надати суду докази їх розміру в період часу до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача до закінчення судових дебатів у справі, 01 червня 2020 року було подано як докази понесення судових витрат на правову допомогу, так і їх розмір, а саме: додаткову угоду №20 від 20 травня 2020 року до договору про надання правової допомоги №1/19 від 08 січня 2019 року (основний договір також подавався представником ТОВ при поданні позову), рахунок №33 від 22 травня 2020 року на оплату послуг та платіжне доручення, що свідчить про фактичне здійснення оплати за отримані послуги.

Крім того, як було зазначено вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, Радою не було заявлено жодного клопотання в обґрунтування неспівмірності витрат на правничу допомогу, які були понесенні ТОВ, хоча представником позивача було надіслано поштою відповідні матеріали Раді (т.2 а.с.221).

Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики ЄСПЛ (скарга Віктора Коньяку №4941/07 проти Румунії) позивач має право на відшкодування судових витрат тільки в тій мірі, в якій був встановлений фактичний характер, необхідності та обґрунтованості їх.

Враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність фактичного отримання правничої допомоги позивачем, її необхідності, обґрунтованості (з урахуванням, зокрема, складності справи, ціни позову, значенням справи для ТОВ), водночас застосовуючи принцип співмірності витрат на оплату правничої допомоги, колегія суддів вважає необхідним задовольнити ці вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн..

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року - без змін.

Стягнути з Херсонської міської ради Херсонської області (, 73000, Херсонська область, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 37) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Груп" (73021, м.Херсон, Карантинний острів, 1, ) суму понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 червня 2020 року.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.