Справа № 560/1139/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1139/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови №141738 від 05.12.2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що за результатами заходів державного нагляду був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу, під час якого виявлене порушення, що полягало у перевезенні подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень.

За результатами проведеного контролю 03 листопада 2019 року складений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1123 на суму 526,50 євро, а 05 грудня 2020 року прийнято оскаржувану постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 гривень за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач зазначає, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 не затримувався, подальший рух транспортного засобу не заборонявся, під час габаритно-вагового контролю водієві не надавався чек зважування транспортного засобу із відповідним номером, у якому повинна бути вказана повна маса транспортного засобу. Вважає, що відповідачем не враховано особливості перевезення зерно-сипучих вантажів, які є подільними, оскільки при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі. Результати вимірювання, здійсненні посадовими особами, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, відтак неможливе встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з таким вантажем. Також посилається на те, що застосований адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн. перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачу наданий строк для подання відзиву на позов. Згідно з журналом отримання поштової кореспонденції ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем, однак правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до направлення на перевірку службовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 03 листопада 2019 року в пункті габаритно-вагового контролю Херсонська область 203 км + 500м, а/д М-14 Одеса-Мілітополь-Новоазовськ проведено перевірку транспортного засобу марки Renault Premium державний номер НОМЕР_1 з причепом Camehl CHKSLA державний номер НОМЕР_2 стосовно дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складений акт перевірки №198098 від 03.11.2019 року, яким зафіксовані порушення п. 22.5 ПДР України, зокрема, перевищення встановлених законодавством вагових норм від 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, яке полягає у тому, що навантаження на одну вісь становить 12,95 т. при допустимому навантаженні 11,00 т. В акті водій зазначив, що незгідний з порушенням, про що міститься відповідна відмітка. (а.с. 16)

Результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу оформлені довідкою від 03.11.2019 року №035277 (а.с.17), актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №032809 від 03.11.2019 року (а.с.18) та розрахунком плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 526,50 євро №1123/19 від 03.11.2019 року (а.с.19)

У акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та відповідному розрахунку платником та суб`єктом, який перевірявся, зазначено ОСОБА_1 ( а.с.20, 21)

Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято постанову №141738 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 05.12.2019 року.

Згідно цієї постанови на СПД ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 17000 грн., передбачений абз.15 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (а. с. 15).

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення № 103).

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог частин 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону №2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Отже участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

У той же час, пункт 5 Правил №30, який передбачає, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу, не надає права на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням виключно осьових навантажень без відповідного дозволу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку № 879).

Згідно з пунктом 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку № 879).

Судом встановлено, що перевезення вантажу на транспортному засобі позивача здійснювалось при осьовому навантаженні на одиночну вісь (другу вісь) транспортного засобу - 12,950 т. при дозволеній масі 11,00 т. без дозволу, який дає право на рух автодорогами України, виданого уповноваженим компетентним органом, тобто з перевищенням параметрів над нормативом на одиничну вісь на рівні 17,73 % (а. с. 17). Зазначене порушення підтверджується письмовими доказами у справі і під час розгляду справи не спростоване.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Посилання позивача на відсутність затвердженої спеціальної методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою повинні були керуватись посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, суд бере до уваги, оскільки на час виникнення спірних правовідносин така методика не була затверджена. Разом з тим, її відсутність не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за зазначені перевищення.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16, яка є аналогічною за характером спору.

Крім того, за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм щодо великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів був визначений Порядком № 879, яким керувався відповідач.

Таким чином, акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом та спірна постанова відповідали чинному законодавству, яке дане питання врегульовує ( аналогічні висновки Верховного Суду у постанові від 09.08.2019 у справі № 817/1051/16)

Твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився, був сипучим, а тому його маса не є постійною у різних точках автомобіля під час руху, суд вважає необґрунтованим, оскільки транспортний засіб заїжджає на ваги повільно, тобто зі швидкістю, яка не може призвести до суттєвого зміщення вантажу всередині. Крім того, сам факт активного переміщення вантажу під час руху транспорту є неприпустимим та небезпечним, оскільки може спричинити збільшення динамічної маси транспортного засобу при проходженні повороту або при гальмуванні, порушити стійкість автомобіля та призвести до заносів чи інших непередбачуваних наслідків, відтак стати загрозою безпеці дорожнього руху.

Крім того, законом визначено границю допустимої похибки для маси зважування в русі на одинарну вісь (округлене до найближчого значення, кратного ціні поділки шкали): 2 %, що становить 220 кг на одинарну вісь, що якраз і дозволяє врахувати специфіку вантажів, у тому числі й сипучих, які під час транспортування здатні зсуватись (пункт 22.5 Правил дорожнього руху).

Відтак, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу та можливий нерівномірний розподіл маси вантажу, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів.

Отже, підтвердження факту перевищення транспортним засобом габаритно-вагових норм за відсутності відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень становить понад 10% але не більше 20%, є підставою констатувати порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Посилання позивача на те, що він не є перевізником в розумінні закону про автомобільний транспорт суд оцінює критично, оскільки будь - які письмові докази передачі зазначеного транспортного засобу та причепу в користування ТОВ "Сміл-АП" чи інших осіб у матеріалах справи відсутні. Відсутні також і документи, які свідчать про те, що перевезення вантажу на його автомобілі у день перевірки здійснювалось іншим перевізником згідно з будь-яким господарським чи цивільним правочином.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ ( в сумі 17000 грн.), тому у позові слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 червня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок