Справа № 320/6748/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6748/19 Головуючий у І інстанції - Лиска І.Г.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" до Головного управління Державної фіскальної служби України в Київській області, т.в.о. начальника Києво-Святошинського управління ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Київській області, т.в.о. начальника Києво-Святошинського управління ГУ ДФС у Київській області, в якому просило:

- рішення Головного управління ДФС у Київській області від 10.05.2019 року вих. № 16665/10/10- 36-54-08 визнати незаконним та скасувати, зобов`язати Головне управління ДФС у Київській області прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць квітень 2019 року з додатками та доповненнями до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з цих поданих Позивачем документів від 07.05.2019 року;

- дії начальника Києво-Святошинського управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_1 , які полягають у підписанні ним рішення Головного управління ДФС у Київській області від 10.05.2019 року вих. № 16665/10/10-36-54-08, визнати незаконними.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року позовну заяву повернуто Позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу судді суду першої інстанції про повернення позовної заяви, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" вказує на те, що Позивач виправив допущену під час складання адміністративного позову стилістичну описку шляхом внесення змін до позовної заяви, адже це процесуальне право надано будь-якому Позивачу і передбачено статтею 47 КАС України. Також, Позивач звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції від 17 лютого 2020 року містить твердження про те, що Позивач станом на 24 січня 2020 року недоліки позовної заяви не усунув, але на думку Позивача це твердження не відповідає дійсності та обставинам справи, зважаючи на виправлення описки позову Позивачем шляхом подання 24 січня 2020 року до суду першої інстанції заяви вих. № 10/20 про внесення змін до підстав позову і викладення одного речення у листі Позивача від 05 грудня 2019 року вих. № 184/19 у новій редакції.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

За приписами ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини 1 статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" позовну заяву, суддя суду першої інстанції виходив з того, що Позивач ні в установлений 10-ти денний строк з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху (до 27.01.2020 року), ні в подальшому станом на 17.02.2020 року не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, а саме не надано належного обґрунтування щодо поважності причин пропуску для звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, і зазначає таке.

За змістом ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено Позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду письмового обґрунтування щодо пропуску строку звернення до суду та клопотання про поновлення строку, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску Позивачем строку звернення до суду.

17 січня 2020 року Позивачем отримано ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

24 січня 2020 року на адресу суду першої інстанції від Позивача надійшла заява в якій останній керуючись ст. 47 КАС України вніс зміни до підстав позову і у листі Позивача від 05.12.2019 року вих. № 184/19 речення:

«Позивач 07.05.2019 подав до Києво-Святошинської ДП1 Києво-Святошинського управління ГУ ДФС у Київській області (у подальшому іменована як ДПІ) податкову декларацію з ПДВ за звітний період квітень 2019 року з додатками та доповненням до неї, у якому зазначив, що до податкової декларації, якби Мінфін не займався такого роду маніпуляціями, Позивач би включив 2065760 грн. від`ємного значення сум ПДВ, що станом на 30.04.2019 дорівнювала би 69768,68 євро, але ГУ ДФС 10.05.2019 повідомило Позивача про те, що він не є платником ПДВ з 18.11.2016 і Позивач повинен подавати податкову декларацію з ПДВ за квітень 2019 року згідно п. 184.6 cт. 184 ПК України, чим позбавило Позивача можливості скористатися своїм майном, заявити задекларовану суму до відшкодування з Державного бюджету України чи перенести цю суму до податкової звітності з ПДВ за наступний звітний період.» виклав у такій редакції:

«Позивач 07.05.2019 подав до Києво-Святошинської ДПІ Києво-Святошинського управління ГУ ДФС у Київській області (у подальшому іменована як ДПІ) податкову декларацію з ПДВ за звітний період квітень 2019 року з додатками та доповненням до неї, у якому зазначив, що до податкової декларації, якби Мінфін не займався такого роду маніпуляціями, Позивач би включив 2065760 грн. від`ємного значення сум ПДВ, що станом на 30.04.2019 дорівнювала би 69768,68 євро, але ГУ ДФС повідомило Позивача про те, що він не є платником ПДВ з 18.11.2016 і Позивач повинен подавати податкову декларацію з ПДВ за квітень 2019 року згідно п. 184.6 ст. 184 ПК України, чим позбавило Позивача можливості скористатися своїм майном, заявити задекларовану суму до відшкодування з Державного бюджету України чи перенести цю суму до податкової звітності з ПДВ за наступний звітний період».

Разом з тим, суддя суду першої інстанції ухвалою від 17 лютого 2020 року повертаючи позовну заяву вказав на те, що викладення позовної заяви Позивача в іншій редакції не змінює суть адміністративного позову, оскільки відсутні підстави вважати пропущеним строку звернення до суду, тому залишив позовну заяву без руху з наданням терміну для подачі вказаних в ухвалі від 13 грудня 2019 року доказів.

Таким чином, суддя суду першої інстанції вважав встановленим той факт, що Позивач ні в установлений 10-ти денний строк з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху (до 27 січня 2020 року), ні в подальшому станом на 17 лютого 2020 року не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Суддя суду першої інстанції повернув позовну заяву Позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки Позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Проте, Позивачем у встановлений судом строк було усунено недоліки позовної заяви, а саме долучено заяву від 24 січня 2020 року вх. № 2385/20 відповідно до якої внесено зміни до підстав адміністративного позову і викладено у новій редакції речення у листі від 05 грудня 2019 року вих. № 184/19.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками судді суду першої інстанції, оскільки він не перевірив вказаних фактів, на які Позивач посилався в позовній заяві та в заяві від 24 січня 2020 року, тобто зробив передчасні висновки щодо повернення позовної заяви, оскільки неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Положеннями ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

В рішенні у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що повернення позовної заяви унеможливило доступ Позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суддя суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала судді суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність постановлення суддею суду першої інстанції ухвали 17 лютого 2020 року про повернення позовної заяви та, як наслідок, наявність підстав для її скасування на підставі пункту 1 частини 1 статті 320 КАС України з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 169, 241, 242, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" - задовольнити.

Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко