Справа № 1.380.2019.004608
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004608
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивачки ОСОБА_1 , представника позивача Магарського М.З., представника відповідача Старак Н.М., третьої особи ОСОБА_2 , представника третьої особи Патлачука Є.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жидачівської міської ради Львівської області, за участі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Жидачівської міської ради Львівської області, виконавчого комітету Жидачівської міської ради Львівської області (далі - виконавчий комітет Жидачівської міської ради, відповідач) з такими вимогами: - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради Львівської області від 26.06.2019 №96 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 »; - зобов`язати Жидачівську міську раду Львівської області внести зміни до рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради від 18.08.2017 №120 з урахуванням рішення №130 від 30.03.2007, зазначивши у пункті 1 рішення №120 обмеження площі встановлення ОСОБА_2 сонячних панелей площею даху, крім території над квартирою ОСОБА_1 .

Позивачка стверджує, що виконавчий комітет Жидачівської міської ради, приймаючи рішення №120 від 18.08.2017 за зверненням ОСОБА_2 , не врахував свого ж рішення №130 від 30.03.2007, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на переобладнання горища над її квартирою під мансардне приміщення. Вказує, що рішення виконавчого комітету №130 від 30.03.2007 не скасоване, не відмінене, відтак є чинне, а законодавчі зміни не змінюють порядок та реалізації цього рішення. Її звернення щодо внесення змін до рішення від 18.08.2017 №120 виконавчий комітет Жидачівської міської ради залишив без задоволення, прийнявши протиправне рішення від 26.06.2019 №96.

Ухвалою від 07.10.2019 суддя відкрив провадження за цим позовом, залучив до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

05.12.2019 представник позивачки подав заяву про уточнення позовних вимог від 04.12.2019 (а.с. 66-67), відповідно до котрої позовні вимоги зводяться до визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Жидачівської міської ради №96 від 26.06.2019 та №120 від 18.08.2017. 10.02.2020 представник позивачки подав заяву, у зв`язку з відсутністю позовних вимог до Жидачівської міської ради, просив виключити її з числа відповідачів (а.с. 102).

Ухвалою від 29.01.2020 суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з вимогою про скасування рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради №120 від 18.08.2017 та поновив такий.

Відповідач, виконавчий комітет Жидачівської міської ради позов не визнає. Представник відповідача подав відзиви на позовну заяву та заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 47, 53-54, 83-84,107), просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Відповідач пояснив, що рішення №130 від 30.03.2007 приймалось за зверненням ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про планування і забудову територій», який втратив чинність 17.02.2011. Оскільки позивачка не скористалась наданим їй дозволом на виготовлення та погодження проекту з метою переобладнання горища над її квартирою під мансардне приміщення впродовж шести років (видані на підставі Закону України «Про планування і забудову територій» дозволи та вихідні дані діяли ще два роки після втрати 17.02.2011 цим законом чинності), то такий в 2017 році вже не міг бути реалізованим у зв`язку із зміною законодавства (щодо видачі дозволів на проектування об`єктів будівництва відповідно до нового закону Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Отже, рішення №130 від 30.03.2007 як дозвіл та вихідні умови для проектування обєкту будівництва (реконструкція горища) після 17.02.2013 автоматично втратило чинність. Відповідач зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» 14 травня 2015 року № 417-VIII питання щодо використання конструктивних елементів будинку, у т.ч. і даху відноситься до компетенції зборів співвласників. Оскільки співвласники будинку АДРЕСА_1 прийняли рішення від 24.07.2017, яким дозволили ОСОБА_2 встановлення на даху сонячних панелей, то рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради від 18.08.2017 №120 про погодження цього проекту (за умови виконання заявником умов щодо посилення та ремонту даху, вказаних у рішенні) прийняте в межах повноважень та у відповідності до норм законодавства.

Третя особа, ОСОБА_2 вважає що позов ОСОБА_1 безпідставним та необгрунтованим. Посилається на те, що питання щодо використання конструктивних елементів будинку, у тому числі даху, відноситься до компетенції зборів співвласників, а з огляду на те, що за це рішення проголосували 22 із 26 співвласників будинку АДРЕСА_1 , що володіють більше 75% площі, таке є законним та належною підставою для погодження питання реконструкції даху будинку відповідачем. Тому вважає рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради від 18.08.2017 №120 таким, що прийняте в межах законодавчо встановлених повноважень. Зазначає, що подання позивачкою після виникнення спірних правовідносин заяви до Жидачівської міської ради про погодження їй встановлення сонячних панелей над її квартирою є безпідставним та не свідить про порушення її прав оскарженим рішенням, оскільки всупереч вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ОСОБА_1 не погоджувала зі співвласниками квартир у будинку АДРЕСА_1 свого бажання встановити сонячні панелі на даху цього будинку.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

Будинок АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Жидачівської міської ради, квартири в цьому будинку приватизовані власниками квартир; балансоутримувачем та управителем цього будинку є МКП «Жидачівське управління будинками». Дах цього будинку є двоскатним, а горище вільним приміщенням, яке не використовується співвласниками квартир. Ці обставини повідомлені суду та визнаються всіма учасниками справи, тому не потребують доказування.

30.03.2007 виконавчий комітет Жидачівської міської ради прийняв рішення №130 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 », відповідно до якого надав дозвіл ОСОБА_1 на ремонт даху та переобладнання горища над її квартирою, що знаходиться по АДРЕСА_2 , під мансардне приміщення. В рішенні вказано, що ОСОБА_1 з метою реалізації цього дозволу повинна звернутися в проектну організацію для виготовлення проекту переобладнання горища над її квартирою під мансардне приміщення, попередньо отримавши висновок в ДП «Західний експертно-технічний центр» на спроможність несучих стін квартир по переобладнанню горища під мансардне приміщення; надалі подати цей проект на погодження з виконавчим комітетом Жидачівської міської ради та МКП «Жидачівське управління будинками» (а.с. 14).

ОСОБА_1 впродовж 2007-2017 років не вчиняла передбачених рішенням №130 від 30.03.2007 дій з метою виготовлення та погодження проекту реконструкції горища під мансардне приміщення, а також фактично не здійснювала такої реконструкції.

24.07.2017 співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 провели загальні збори, на вирішення яких винесли питання щодо надання дозволу на встановлення сонячних панелей власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 в південній частині покрівлі будинку. За підсумком голосування, «за» проголосувало 22 співвласники (загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 596,5 м2), «проти» - 1 співвласник (загальна площею квартири якого становить 51,8 м2), ті, що «утримались» - немає, з урахуванням того, що загальна площа усіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку складає 699,1 м2, рішення прийнято (більше 85%). Це рішення загальних зборів оформлено протоколом (а.с. 38-39).

ОСОБА_2 як співвласник квартири АДРЕСА_3 звернувся до виконавчого комітету Жидачівської міської ради із заявою щодо надання йому дозволу для встановлення сонячних панелей на даху будинку.

За результатом розгляду його заяви виконавчий комітет Жидачівської міської ради прийняв рішення №120 від 18.08.2017 «Про погодження встановлення сонячних панелей на даху житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого погодив ОСОБА_2 встановлення сонячних панелей на даху будинку АДРЕСА_1 згідно вимог чинного законодавства та при умові дотримання правил улаштування електроустановок. Цим рішенням виконавчий комітет зобов`язав останнього здійснювати після встановлення сонячних панелей подальше належне утримання, а при потребі - проводити ремонт даху (а.с. 35). Як правову підставу прийняття рішення зазначено статті 29,30,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». В рішенні також згадано, що при його прийнятті виконавчий комітет враховує те, що мешканці квартири АДРЕСА_4 в цьому будинку не реалізували з часу прийняття рішення виконавчого комітету №130 від 30.03.2007 дозвіл на переобладнання горища над своєю квартирою під мансардне приміщення.

03.06.2019 ОСОБА_1 подала на ім`я міського голови міста Жидачіва заяву, просила внести зміни до рішення виконкому №120 від 18.08.2017, зазначивши у пункті 1 рішення №120 про обмеження площі встановлення ОСОБА_2 сонячних панелей площею даху, крім території над квартирою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 (а.с.36).

Виконавчий комітет Жидачівської міської ради розглянув заяву ОСОБА_1 та прийняв рішення №96 від 26.06.2019 про відмову у внесенні змін в рішення виконавчого комітету №120 від 18.08.2017 «Щодо погодження встановлення сонячних панелей на даху житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 37).

02.12.2019 ОСОБА_1 звернулась до міського голови міста Жидачів із заявою від 29.11.2019, просила погодити встановлення сонячних панелей на даху, який знаходиться над її квартирою по АДРЕСА_2 (а.с. 68). Ця заява залишена без задоволення, оскільки ОСОБА_1 не отримала дозволу інших співвласників квартир у цьому будинку на використання його даху.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в певних галузях визначені в главі 2 Закон №280/97-ВР.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню (підпункт 1 пункту а) частини першої статті 30 Закону №280/97-ВР).

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва належать делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (підпункт 1 пункту б) частини першої статті 31 Закону №280/97-ВР).

Згідно з частиною шостою статті 59 Закону №280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Станом на дату отримання ОСОБА_3 дозволу на переобладнання горища над її квартирою у мансардне приміщення) діяли такі нормативні положення:

1) Закон України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-ХІV (далі Закон №687-ХІV), що визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів, відповідно до статті 1 котрого:

- забудовник це особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування;

- проект це документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил;

- погодження проекту це процедура встановлення відповідності проектних рішень вихідним даним на проектування;

- експертиза це діяльність фахівців-експертів, які мають відповідні кваліфікаційні сертифікати і за дорученням замовника надають звіти щодо відповідності проектних рішень вимогам законодавства, державним нормам, стандартам, будівельним нормам і правилам та які несуть відповідальність за достовірність наданих висновків.

2) Закон України «Про планування та забудову територій» від 20.04.2000 №1699-III, відповідно до якого:

- проектна документація на будівництво об`єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку (стаття 28);

- вихідні дані об`єкта містобудування є чинними до завершення будівництва цього об`єкта, але не менше двох і не більше п`яти років (стаття 27).

12.03.2011 набрав чинність Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, який встановлював нові правила щодо отримання дозвільних документів на право виконання будівельних робіт (подання замовником направлення про початок виконання будівельних робіт, реєстрації декларації початок виконання будівельних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт) при цьому отримання цих документів залежало від видів категорії складності будівництва.

Закон України «Про планування та забудову територій» втратив чинність у зв`язку з прийняттям Закону №3038-VI.

Пунктом 5 розділу V «Прикінцеві положення» Закону №3038-VI було передбачено перехідний період тривалістю два роки: «вихідні дані для проектування, експертні висновки до проектно-кошторисної документації на будівництво об`єктів, експертні висновки до проектів містобудівної документації, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом».

Починаючи з 01.07.2015 особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII (далі Закон №417-VIII), що містить такі положення:

1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

9) частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до норм частини першої статті 5, частини другої статті 4 Закону №417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Права співвласників багатоквартирного будинку визначені у статті 6 Закону №417-VIII. Так, співвласники мають право: - вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; - брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; - ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; - інші права, визначені законом.

Відповідно до статті 9 Закону №417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників регламентовано в статті 10 Закону №417-VIII, яка містить такі норми:

- співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (частина перша).

- до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним (пункт 1 частини другої);

- рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (частина шоста);

- рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики (частина сьома);

- рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення (частина одинадцята);

- рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо). Якщо одна особа є власником квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо), рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників усіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо) (абзац 2 частини дванадцятої).

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулює Закон України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 №575/97-ВР (далі Закон №575/97-ВР).

Стаття 10 цього Закону визначає повноваження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у відносинах із суб`єктами електроенергетики. Так, до повноважень місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у відносинах із суб`єктами електроенергетики належать:

- погодження питань розміщення на підпорядкованій їм території об`єктів електроенергетики виходячи з інтересів територіальної громади;

- участь у розробці комплексних планів постачання енергії споживачам на підпорядкованій їм території;

- участь у розробці і реалізації системи заходів щодо роботи об`єктів електроенергетики у надзвичайних умовах;

- регулювання тарифів на теплову енергію відповідно до Закону;

- сприяння розвитку енергетики в регіоні.

Відповідно до Закону України «Про альтернативні джерела енергії» 20 лютого 2003 року № 555-IV однією із засад державної політики у сфері альтернативних джерел енергії є нарощування обсягів виробництва та споживання енергії, виробленої з альтернативних джерел, з метою економного витрачання традиційних паливно-енергетичних ресурсів та зменшення залежності України від їх імпорту шляхом реструктуризації виробництва і раціонального споживання енергії за рахунок збільшення частки енергії, виробленої з альтернативних джерел. До альтернативних джерел енергії віднесено відновлювані джерела енергії, до яких належать енергія сонячна, вітрова, геотермальна, гідротермальна, аеротермальна, енергія хвиль та припливів, гідроенергія, енергія біомаси, газу з органічних відходів, газу каналізаційно-очисних станцій, біогазів, та вторинні енергетичні ресурси, до яких належать доменний та коксівний гази, газ метан дегазації вугільних родовищ, перетворення скидного енергопотенціалу технологічних процесів;

При прийнятті рішення суд керується такими міркуваннями:

І. Оцінюючи рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради рішення №120 від 18.08.2017 (про погодження ОСОБА_2 , мешканцю квартири АДРЕСА_5 , встановлення сонячних панелей на даху цього будинку) на предмет відповідності критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України суд враховує таке:

Будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі комунального підприємства Жижачівської міської ради. Оскільки квартири у ньому приватизовані мешканцями, то вирішення питань щодо управління цим будинком, розпорядження його конструктивними елементами та встановлення порядку користування спільним майном будинку здійснюється відповідно до Закону №417-VIII - шляхом прийняття рішення зборами співвласників квартир у цьому будинку.

24.07.2017 збори співвласників квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 прийняли рішення («за» проголосували власники, яким належить більше 85% площі за необхідних для прийняття рішення 75% площі), яким надали власнику квартири № АДРЕСА_3 ОСОБА_2 дозвіл на встановлення сонячних панелей на даху будинку.

Виконавчий комітет Жидачівської міської ради врахував це рішення від 24.07.2017 та погодив ОСОБА_2 встановлення сонячних панелей на даху цього будинку; як умову такого використання даху суб`єкт владних повноважень поклав на ОСОБА_2 обов`язок щодо належного утримання та ремонту даху будинку.

Оскільки нарощування обсягів виробництва енергії, виробленої альтернативними джерелами (в т.ч. сонячними електростанціями) є однією із засад державної політики України у сфері альтернативних джерел енергії, а умовою для надання дозволу ОСОБА_2 на встановлення сонячних панелей виконавчий комітет Жидачівської міської ради визначив покладення на заявника обов`язку підтримувати дах будинку в належному стані (в тому числі ремонтувати його), суд вважає рішення №120 від 18.08.2017 обґрунтованим, пропорційним та розумним, - таким що відповідає суспільному інтересу щодо розвитку альтернативної енергетики та інтересу співвласників будинку щодо утримання його в належному стані.

За цих обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень визначених Законом №280/97-ВР.

ІІ. Оцінюючи аргументи позивачки щодо порушення відповідачем її «права на реконструкцію горища», суд дійшов про безпідставність позовних вимог з огляду на відсутність права, про захист якого позивається ОСОБА_1 .

Перш за все слід зауважити, що законодавство України не передбачає існування такого суб`єктивного права особи, як «право на реконструкцію горища в мансарду». Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 слід розглянути в такому аспекті:

1) в 2007 році ОСОБА_1 виявила інтерес реконструювати горище багатоквартирного будинку над її квартирою у мансарду, внаслідок чого площа її квартири повинна збільшитися, а площа спільного горища, відповідно, зменшитися;

2) слід з`ясувати, чи такий інтерес ОСОБА_1 охоронявся законом в 2017 році, коли виконавчий комітет Жидачівської міської ради прийняв оскаржене рішення №120 від 18.08.2017; а якщо охоронявся, то чи порушив його відповідач шляхом прийняття згаданого рішення?

Суд враховує, що рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради №130 від 30.03.2007 ОСОБА_1 надано дозвіл на переобладнання горища над її квартирою під мансардне приміщення, а отже заявниця отримала погодження на реалізацію свого інтересу розширити площу квартири за рахунок площі приміщення, що є спільним для всіх мешканців цього будинку (горища). Проте реалізація цього інтересу потребувала вчинення низки послідовних юридично значимих дій:

- отримання висновку ДП «Західний експертно-технічний центр» щодо спроможності несучих стін квартир по переобладнанню горища;

- за умови отримання позитивного висновку замовлення в спеціалізованій проектній організації проекту переобладнання горища під мансардне приміщення;

- погодження проекту реконструкції у встановленому законом порядку, а також із балансоутримувачем будинку та виконавчим комітетом Жидачівської міської ради.

Суд констатує, що позивачка жодний дій щодо реалізації наданого їй дозволу впродовж періоду, що триває більше десяти років, не вчинила.

В 2011 році встановлена законом процедура отримання та реалізації дозвільних документів на право виконання будівельних робіт зазнала істотних змін. Закон №3038-VI, яким запроваджено ці зміни, визначав перехідний період строком у два роки, протягом яких зберігали чинність дозволи та розроблені відповідно до «старих» правил проектна та інша документація на об`єкт будівництва/реконструкції. Цей перехідний період закінчився 12.03.2013. Оскільки ОСОБА_1 до цієї дати не реалізувала наданий їй дозвіл на виготовлення проектної документації на реконструкцію горища, то рішення №130 від 30.03.2007 з 12.03.2013 втратило свою чинність як легітимний дозвіл, що породжував у позивачки законний інтерес на розширення свого житла. Тому суд дійшов висновку, що станом на дату прийняття оскарженого рішення (18.08.2017) інтерес ОСОБА_1 розширити своє житло за рахунок спільного горища вже не охоронявся законом.

Суд вважає помилковими аргументи позивачки, що внаслідок відмови відповідача внести зміни до рішення №120 від 18.08.2017 (рішення №96 від 26.06.2019) порушено її майнові права на користування дахом та горищем над її квартирою. Суд нагадує, що відповідно до Закону №417-VIII до спільного майна багатоквартирного будинку входять як дах, так і приміщення загального користування (у тому числі допоміжні, до яких відноситься горище) багатоквартирного будинку. Тому ОСОБА_1 не має права власності чи іншого речового права на дах чи горище над її квартирою, оскільки і дах, горище є об`єктами права спільної власності всіх співвласників квартир багатоквартирного житлового будинку. З огляду на це суд вважає правомірним рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради №96 від 26.06.2019 (щодо відмови внести зміни до рішення виконавчого комітету №120 від 18.08.2017 стосовно обмеження площі встановлення сонячних панелей в будинку над її квартирою).

Суд враховує, що використання конструктивних елементів будинку (у тому числі і даху) належить до спільного майна багатоквартирного будинку, тому надання такого в користування потребує згоди співвласників будинку шляхом прийняття рішення. ОСОБА_1 не представила рішення про погодження зборами співвласників встановлення обмеження на використання ОСОБА_2 площі даху над її квартирою. Підстав для скасування рішення №96 від 26.06.2019 немає.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона в 2019 році також звернулась до міського голови міста Жидачів із заявою про погодження встановлення сонячних панелей на даху будинку над її квартирою в контексті оцінки спірних правовідносин є беззмістовними, оскільки в принципі не стосуються предмету доказування в справі щодо оскарження рішення, прийнятого до дати її звернення. Крім того, передумовою вирішення такого питання є отримання дозволу від інших співвласників квартир в будинку в порядку, визначеному Законом №417-VIII, чого ОСОБА_1 не зробила.

Суд також враховує пояснення учасників справи про те, що встановлення сонячних панелей на даху будинку не вплинуло на об`єм та використання горища будинку таке залишилося вільним. Отже, ОСОБА_1 може повторно ініціювати питання про свій інтерес до реконструкції спільного горища в житло у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жидачівської міської ради Львівської області про скасування рішень №120 від 18.08.2017, №96 від 26.06.2019 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені Серафин ОСОБА_4 судові витрати не відшкодовуються та покладаються на позивачку.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, п. 3 розділу VI Прикінцеві положення, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачкою судові витрати покласти на неї.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня з дня складення його повного тексту. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2020.

Суддя Москаль Р.М.