Справа № 170/149/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року ЛуцькСправа № 170/149/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шацької селищної ради про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати рішення від 20.12.2019 № 60/20.11 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов`язати повторно розглянути заяву від 05.12.2019 і надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 12.11.2019 звернулась до Шацької селищної ради з заявою про передачу у власність земельної ділянки. 05.12.2019 вона уточнила вимоги попередньої заяви та просила видати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 02 га у власність для будівництва та обслуговування господарчих будівель за адресою АДРЕСА_1 . Однак, рішенням Шацької селищної ради від 20.12.2019 № 60/20.11 їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав ненадання картографічних даних місця розташування земельної ділянки. Позивач вказує на те, що її права були порушені, оскільки їй не було направлено для вручення повідомлення про розгляд заяви на сесії Шацької селищної ради, а вона до початку сесії та розгляду її заяви могла надати картографічний матеріал викопіювання з публічної кадастрової карти щодо місця розташування земельної ділянки (а.с. 63).

З наведених підстав просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив (а.с. 26-30). В обґрунтування своєї позиції вказав, що заява позивача про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства від 12.11.2019 була передана заявником до селищної ради і зареєстрована за реєстраційним номером Ш-530/1 від 12.11.2019. Будь-яких графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки до заяви не додано. 26.11.2019 на адресу позивача поштовим зв`язком було направлено повідомлення про те, що її заява від 12.11.2019 буде розглянута на сесії селищної ради 20.12.2019 і про результати розгляду її буде повідомлено додатково, що підтверджено копією супровідного листа. 05.12.2019 до селищної ради надійшла заява позивача про зміну заяви від 12.11.2019 з метою усунення неточностей , за якою заявниця клопотала про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для обслуговування господарських будівель площею до 0.02 га за адресою АДРЕСА_1 . Заява від 05.12.2019 була відповідно зареєстрована селищною радою за реєстраційним номером Ш-530/2 від 05.12.2019. Заява не містила будь-яких графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Вказана у заявах адреса: АДРЕСА_1 відповідає адресі місця проживання заявника і за вказаною адресою земельна ділянка передана у приватну власність. 20.12.2019 на пленарному засіданні чергової 60 сесії селищної ради були розглянуті заяви позивача і прийнято рішення №60/20.11, яким відмовлено позивачці в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення підсобного господарства в АДРЕСА_1 на підставі частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України. Приймаючи до уваги те, що позивачка за отриманням копії рішення до селищної ради не зверталась, будучи попередньо проінформована про час та місце розгляду заяви, 27.12.2019 належним чином завірена копія прийнятого рішення від 20.12.2019 №60/20.11 була їй направлена поштовим зв`язком. Окрім того, прийняте рішення та протокол голосування 26.12.2019 опубліковано на офіційному сайті селищної ради. Згідно із положеннями частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Ухвалюючи рішення за заявами - клопотаннями позивача, сесія виходила з того, що на підставі частини 6 ст. 118 Земельного Кодексу необхідно відмовляти в задоволенні клопотання щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки через невиконання обов`язку додавання до клопотання графічних матеріалів з визначення бажаного місця розташування земельної ділянки. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 23.01.2018 року (справа №369/3184/14-а провадження № К/9901/1876/18).

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_2 12.11.2019 звернулась до Шацької селищної ради з заявою про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення підсобного господарства в АДРЕСА_1 . У заяві позивач вказала, що право на приватизацію земельної ділянки по даному виду цільового призначення не використала (а.с.36).

Листом від 26.11.2019 №Ш-530/1 Шацька селищна рада повідомила ОСОБА_2 про те, що її заяву від 12.11.2019 буде розглянуто на сесії Шацької селищної ради 20.12.2019 (а.с.36а).

05.12.2019 ОСОБА_2 звернулася до Шацької селищної ради із заявою про зміну заяви від 12.11.2019 з метою усунення неточностей та просила про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0, 02 га для будівництва та обслуговування господарчих будівель за адресою АДРЕСА_1 (а.с.37).

Рішенням Шацької селищної ради №60/20.11 від 20.12.2019 відмовлено громадянці ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення підсобного господарства в АДРЕСА_1 на підставі частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України (у зв`язку з відсутністю доданих до заяви графічних матеріалів з зазначеним бажаним місцем розташування земельної ділянки) (а.с.44).

Позивач, вважаючи протиправним рішення від 20.12.2019 №60/20.11, звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

При цьому згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Отже, надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

В частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами десятою та одинадцятою статті 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

У подальшому були внесені зміни до цієї статті, які направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень ради не віднесено.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_2 від 05.12.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0, 02 га для будівництва та обслуговування господарчих будівель за адресою АДРЕСА_1 була розглянута на пленарному засіданні сесії Шацької селищної ради Шацького району, за результатами розгляду якої було винесено рішення про відмову громадянці ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення підсобного господарства в АДРЕСА_1 на підставі частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України (у зв`язку з відсутністю доданих до заяви графічних матеріалів з зазначеним бажаним місцем розташування земельної ділянки) (а.с.44).

Суд вважає, що оскаржуване рішення Шацької селищної ради є правомірним, та прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» з огляду на наступне.

Як уже зазначалось судом, відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України до клопотання повинні були бути додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 ні до заяви від 12.11.2019, ні до заяви від 05.12.2019 не було надано графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що нею не заперечується.

Таким чином, правова підстава відмови у задоволенні заяви, викладена у прийнятому рішенні Шацької селищної ради, що є предметом оскарження у справі, повністю узгоджується з приписами частини сьомої статті 118 ЗК України.

За таких обставин, твердження позивача про невідповідність рішення відповідача про відмову у виділенні та передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування господарчих будівель вимогам чинного законодавства на момент його прийняття не доведені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №369/3184/14-а провадження № К/9901/1876/18), яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при вирішенні даної справи.

Посилання позивача на те, що до початку сесії та розгляду її заяви вона могла надати картографічний матеріал викопіювання з публічної кадастрової карти щодо місця розташування земельної ділянки не заслуговують на увагу, оскільки таке пояснення носить характер припущення, а фактично жодних додатків до заяви подано не було.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомляв позивача про те, що її заява буде розглянута на сесії Шацької селищної ради 20.12.2019. В свою чергу, не подання графічних матеріалів, а відповідно не зазначення місця розташування земельної ділянки є порушенням порядку звернення та відповідно підставою для відмови в наданні земельної ділянки через її фактичну відсутність.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлена права повторно звернутись до Шацької селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0, 02 га для будівництва та обслуговування господарчих будівель за адресою АДРЕСА_1 , надавши до неї картографічний матеріал викопіювання з публічної кадастрової карти щодо місця розташування земельної ділянки, як того вимагає частина 6 статті 118 ЗК України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність свого рішення від 20.12.2019 № 60/20.11 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення підсобного господарства в АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шацької селищної ради про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Шацька селищна рада Шацького району Волинської області (44000, Волинська область, смт Шацьк, вул. Природна, 33, код ЄДРПОУ 0433425)

Суддя Т.М. Димарчук