Справа № 415/3478/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/3478/20
Провадження № 2-а/415/311/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Калашнікова Віталія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Калашнікова Віталія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 15.05.2020 року інспектором батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Калашніковим Віталієм Андрійовичем винесено постанову серія ЕАМ № 2536328 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зазначеною постановою позивача було визнано винним у порушенні пункту 9.2 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАГІ, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та винесена із порушенням норм права та підлягає скасуванню.

З постанови вбачається, що 15.05.2020 року о 17 год. 36 хв. в м. Лисичанськ на вулиці ім. В. Сосюри водій, керуючи транспортним засобом не скористався світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив пл. 9.2 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАГІ.

15.05.2020 року позивач їхав по вулиці ім. В. Сосюри і здійснив поворот направо. При цьому, жодних порушень ПДР України позивачем допущено не було, маневр був виконаний із дотриманням усіх вимог, що ставляться до водія, який керує транспортним засобом. Перед здійсненням повороту позивач завчасно включив світловий покажчик повороту, рухався і здійснював маневрування по дорозі та поворот з увімкненим сигналом повороту.

Через деякий час позивача наздогнала машина патрульної поліції та інспектори, які перебували в машині, зупинили його автомобіль по вул. ім. В. Сосюри біля будинку 197. Згодом один із інспекторів підійшов до позивача і повідомив, що він порушив ПДР України, а саме п.п. 9.2 б ПДР України - не скористався світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч на вулиці ім. В. Сосюри.

На прохання надати докази цього, позивача повідомили, що все є на відео. З відеозапису видно, що під час повороту був увімкнений світловий покажчик повороту.

Позивач, пояснив інспектору, що правил дорожнього руху не порушував, а здійснив маневр із дотриманням ПДР України та у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 9.2 б Правил зазначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відеозапис працівників патрульної поліції починається лише з моменту середини самого маневру, а не з моменту, який міг би передувати початку маневру та складу адміністративного правопорушення, за яке винесено Постанову відповідачем. Але навіть з відеозапису чітко видно, що позивач закінчував маневр з ввімкненим світловим покажчиком правого повороту.

На відео з нагрудної камери, яка долучена до постанови достеменно не вбачається не ввімкнення світлового покажчика повороту.

Таким чином, позивач вважає, що складу правопорушення в його діях не було, а підстави для, притягнення до адміністративної відповідальності є сфальсифікованими та неправдивими.

На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати постанову поліцейського батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Калашнікова Віталія Андрійовича серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 15.05.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

29.05.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3478/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

05.06.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 15.05.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 2705 ВП-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 15.05.2020 року о 17 годині 36 хвилин в м. Лисичанську по вулицы В.Сосюри, 197, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, а саме: праворуч, чим порушив п.п. 9.2 б ПДР України.

Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з бодікамери DSJ-X3000181_BB0181.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з відеокамери молодшого лейтенанта поліції УПП від 15.05.2020 року - DSJ-X300181_BB0181. Втым, номер

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.п. 9.2 б ПДР України, відповідачем надано відеозапис DSJ-X300181_BB0181, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - DSJ-X3000181_BB0181. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 9.2 б ПДР України, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Калашнікова Віталія Андрійовича про скасування постанови ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Калашнікова Віталія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2536328 від 15.05.2020 року, виготовлену не друкарським засобом, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор патрульної поліції батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенант поліції Калашніков Віталій Андрійович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 09.06.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова