Справа № 380/2556/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2556/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з вимогами:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.06.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.07.2001 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувачу пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). При цьому розмір призначеної пенсії, виходячи з вислуги років 34 роки, становив 90% грошового забезпечення. З 01.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області здійснено перерахунок пенсії позивача, із зазначенням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення. На підставі заяви від 19.06.2018 позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21 Закону №2262 у розмірі 80% грошового забезпечення. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.001163 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 06.02.2020 позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, яку просив нарахувати, виходячи зі встановленого розміру пенсії на момент її призначення, а саме з вислуги років 34 роки, що становить 90%. При цьому позивач наголосив на тому, що йдеться не про призначення пенсії вперше, а про перевід на інший вид пенсії, яку позивач отримував протягом 25 років, відтак, розмір такої повинен обчислюватись виходячи з 90% грошового забезпечення. У відповіді на подану позивачем 06.02.2020 заяву до відповідача, останній повідомив про те, що згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.001163 позивачу проведено перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 18.06.2018, тобто до дати, після якої позивача переведено на пенсію по інвалідності. Одночасно відповідач повідомив позивача про те, що його переведено на пенсію за вислугу років, яку він відповідно обчисляє, виходячи з 70% сум грошового забезпечення.

Аргументуючи протиправність дій відповідача щодо обчислення пенсії по інвалідності у розмірі 80%, позивач покликається на те, що ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (п. "а" ст. 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (п. "а" ст. 13).

За таких обставин позивач вважає, що враховуючи набуття права на пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення, пенсію позивача по інвалідності з 19.06.2018 має бути перерахована у розмірі пенсії за вислугу років, тобто виходячи з 90% грошового забезпечення, оскільки позивач набув право на пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення і цей розмір не може бути зменшеним.

Щодо обчислення відповідачем при переведенні з пенсію по інвалідності на пенсію за вислугу років пенсії позивача за вислугу років, виходячи з 70% сум грошового забезпечення, позивач зазначає, що визначення «призначення пенсії» та «переведення з одного виду пенсії на інший» не є спів ставними та визначення «переведення» не може застосовуватись у значенні «первинного призначення» пенсії, на що вказують також положення п. 4.7 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №2262-ХІІ. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний проводити пенсійні виплати позивачу у розмірі 90%, тобто в розмірі первинного призначення пенсії.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву (вх. №23268 від 07.05.2020) представник відповідача зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.001163, яке набрало законної сили 08.01.2020, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення. Доплату за період з 01.01.2018 по 18.06.2018 в сумі 4815,50 грн буде виплачено у порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. На підставі заяви від 19.06.2018 позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21 Закону-2262. Відповідно до п. «а» ст. 21 Закону № 2262, пенсії по інвалідності військовослужбовцям, які маю право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни І групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки, відповідно до наданих позивачем документів, та документів, що містяться в матеріалах пенсійної справи, позивач є інвалідом війни II групи, то пенсія по інвалідності ОСОБА_1 з 19.06.2018 виплачується в розмірі 80% грошового забезпечення. Таким чином, вважає, що вимога позивача, викладена в прохальній частині позовної заяви щодо проведення перерахунку пенсії по інвалідності за період з 19.06.2018 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення є безпідставною, оскільки ст. 21 Закону № 2262 чітко визначає розміри пенсій по інвалідності. Даною нормою не передбачено виплату пенсії по інвалідності в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. Також зазначено, що позивачу з 03.02.2020 на підставі його особистої заяви щодо переведення його пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, призначено пенсію за вислугу років. Основний розмір пенсії позивача становить 70% грошового забезпечення. Отже, відбувся перехід з одного виду пенсії на іншій на підставі особистої заяви ОСОБА_1 . На підставі наведеного, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою від 06.04.2020 суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та ухвалила розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

За матеріалами пенсійної справи, ОСОБА_1 з 01.07.2001 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 в розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 34).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.04.2017, позивач є інвалідом 2 групи.

У квітні 2018 року Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії позивачу з 1 січня 2018 року, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704), Постанови КМУ №103, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення, вказаного у довідці, що надійшла від Львівського обласного військового комісаріату.

19.06.2018 позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю другої групи.

На підставі заяви від 19.06.2018 позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21 Закону № 2262 у розмірі 80% грошового забезпечення.

Водночас, Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.001163, яке набрало законної сили 08.01.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до Перерахунку пенсії (Пенсійна справа № ХВ53848 Міноборони) пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01.01.2018 на підставі рішення суду у розмірі 90% грошового забезпечення.

На підставі заяви позивача від 03.02.2020 його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років.

Згідно з протоколом за пенсійною справою ХВ-53848 (Міноборони) від 03.02.2020 основний розмір пенсії позивача за вислугою років становить 70% грошового забезпечення.

06.02.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, яку просив нарахувати, виходячи зі встановленого розміру пенсії на момент її призначення, а саме з вислугу років 34 роки, що становить 90%.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення при переведенні на інший вид пенсії розміру пенсії за вислугу років, виходячи з 70% сум грошового забезпечення, а також обчислення пенсії по інвалідності у розмірі 80%, що є нижчим від розміру пенсії за вислугу років, право на яку позивач набув до 01.01.2018, у зв`язку чим звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За змістом ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Питання пов`язані з реалізацією права на соціальний захист неодноразово розглядав і Конституційний Суд України та сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

Відповідно до ст. 21 Закону № 2262 пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Разом з цим, ст. 23 Закону № 2262 передбачено, що в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (п. "а" ст. 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (п. "а" ст. 13).

З системного аналізу вищевказаних положень чинного законодавства, суд вбачає, що положення ст. 23 Закону № 2262 є додатковою гарантією військовослужбовцям, які отримали інвалідність і мають необхідну для призначення пенсії за цим Законом вислугу років, оскільки загальні розмірі пенсії по інвалідності особам, які не мають права на пенсію за вислугою років, встановлюються в розмірі, зокрема, інвалідам війни ІІ групи - 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Як встановлено судом, на підставі заяви від 19.06.2018 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21 Закону № 2262, при цьому відсоткове значення розміру пенсії склало 80% грошового забезпечення.

При цьому, згідно з матеріалами справи, розмір вислуги років позивача у календарному обчисленні складає 34 років. Тобто, позивач має вислугу, необхідну для призначення пенсії за вислугу років, яку він і отримував з 2001 року до 01.01.2018 у розмірі 90% грошового забезпечення. Дії пенсійного органу щодо обчислення позивачу пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у розмірі 70% грошового забезпечення рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.001163 визнані протиправними, виходячи з того, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Враховуючи викладене, оскільки позивач має право на пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення, при переведенні на інший вид пенсії, а саме з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, на переконання суду, розмір пенсії має розраховуватись у відсотковому співвідношенні 90% від розміру грошового забезпечення, з огляду на положення ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення суд зазначає наступне.

На підставі заяви позивача від 03.02.2020 його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, при цьому розмір пенсії обчислений, виходячи з 70% сум грошового забезпечення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 09 грудня 2014 року у справі № 21-540а14 та від 29 квітня 2020 у справі № 295/8892/16-а, перехід на інший вид пенсії (повернення до раніше призначеної пенсії) є фактично новим призначенням пенсії.

Відтак, суд доходить висновку, що при переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років фактично було призначено пенсію, тому підлягають застосуванню норми права, чинні на час звернення позивача з відповідною заявою про перехід з одного виду пенсії на інший.

Оскільки максимальний розмір пенсії, обчислений за нормами Закону №2262-ХІІ в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років (03.02.2020) становить 70% грошового забезпечення, то правових підстав для зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% сум грошового забезпечення немає.

Відтак, відповідна позовна вимога позивача задоволенню не підлягає.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. З цього приводу суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в :

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.06.2018 по 03.02.2020 перерахунок ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у розмірі 90% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Повний текст рішення складено та підписано 04.06.2020.

Суддя Сидор Н.Т.