Справа № 159/695/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року ЛуцькСправа № 159/695/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Нечипорука М.В.,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування термінового заборонного припису, визнання дій по складанню термінового заборонного припису неправомірними та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до офіцера поліції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області поліцейського Кальчука Миколи Володимировича про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року, визнання неправомірними дій по складанню термінового заборонного припису серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року та закриття провадження по справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 05 лютого 2020 року відповідачем складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №021110, який винесено строком на 5 діб з 16 год. 50 хв. 05.02.2020 року до 16 год. 50 хв. 10.02.2020 року та згідно із яким позивач вчини відносно своє колишньої дружини домашнє насилля, а саме психологічний тиск. Зазначає, що вказаним заборонним приписом застосовано до нього захід у вигляді заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи. Позивач вважає, що такий заборонний припис винесено відповідачем з порушенням порядку оформлення, не у відповідності до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, що в сукупності є порушенням її прав, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13 травня 2020 року замінено відповідача у справі, а саме: офіцера поліції Ковельського ВП ГУНП у Волинській області поліцейського Кальчука Миколи Володимировича на - Ковельський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області. Також, залучено до участі в справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

Листом від 14 квітня 2020 року Ковельський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області повідомив суд, що терміновий заборонний припис від 05 лютого 2020 року АА №021110 був винесений працівником поліції ДОП Нечипоруком М.В. на основі звернення від гр. ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Дільничний офіцер поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Нечипорук М.В. в судовому засіданні заперечив пред`явлені позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що 05 лютого 2020 року громадянка ОСОБА_2 звернулась із заявою (повідомленням) про адміністративне правопорушення вчинене гр. ОСОБА_1 З метою запобігання домашнього насильства (психологічного тиску) щодо гр. ОСОБА_2 було винесено оспорюваний терміновий заборонний припис. Вважає дії щодо винесення припису правомірними, а припис законним. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа пояснила, що позивач неодноразово вчиняв щодо неї насильство, про що неодноразово зверталась в правоохоронні органи із відповідними заявами. Вважає, дії відповідача щодо винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №021110 є правомірними, оскільки позивач вчинив щодо неї насильство.

Просила суд не задовольняти позов, а терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року, складений дільничним офіцером поліції Ковельський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Нечипоруком М.В. відносно позивача не скасовувати.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року дільничним офіцером поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Нечипорук М.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №021110 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно постраждалої особи - ОСОБА_2 , а саме: чинив психологічний тиск.

Вказаним заборонним приписом застосовано захід термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 16 год. 50 хв. 05 лютого 2020 року та діє до 16 год. 50 хв. 11 лютого 2020 року.

Вважаючи спірний терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року протиправним, з підстав відсутності ознак домашнього насильства, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності винесеного дільничним офіцером поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Нечипорук М. В . термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII).

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно із пунктом четвертим частини першої статті 10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Відповідно до статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, п`ятою, шостою, дев`ятою, одинадцятою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №654 від 01 серпня 2018 року затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок №654).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №654 цей Порядок визначає процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Процедуру винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника визначено Розділом ІІ Порядку №654.

Так, відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору.

У разі якщо особа, щодо якої виноситься припис, не володіє українською мовою, припис складається за участю перекладача.

Пунктами десятим, одинадцятим Порядку №654 передбачено, що під час винесення припису в ньому зазначаються:

у рядку «тип, назва населеного пункту» - тип, назва населеного пункту;

у рядку «посада, найменування уповноваженого підрозділу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові працівника, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - посада працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, найменування уповноваженого підрозділу поліції, у якому він служить, звання, прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочень);

у рядку «згідно зі статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи виніс цей терміновий заборонний припис стосовно» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка вчинила домашнє насильство (повністю, без скорочень), стать, дата народження, громадянство, місце проживання, місце реєстрації, номер контактного телефону, місце роботи (навчання), посада;

у рядку «особу встановлено» - назва документа, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила домашнє насильство (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і назва органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у рядку «чи притягався(лася) до адміністративної або кримінальної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності (впродовж року) або кримінальної відповідальності;

у рядку «у зв`язку із скоєнням ним (нею) домашнього насильства» - форма(и) домашнього насильства та стислий зміст правопорушення;

у рядку «стосовно постраждалої особи» - прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (повністю, без скорочень) із підкресленням ступеня її спорідненості з кривдником відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

у рядку «заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника» - захід чи заходи, передбачені частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

у рядку «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком» - строк із зазначенням кількості діб, часу та дати винесення припису, часу та дати закінчення дії припису;

у рядку «Особі, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника до суду» - підпис, прізвище та ініціали особи, якій винесено припис;

у рядку «Підпис працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс припис;

у рядку «Підпис постраждалої особи (її представника) про отримання копії термінового заборонного припису стосовно кривдника та надання згоди на обробку персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (її представника);

у рядку «Підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника отримано» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові кривдника;

у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» - підписи, прізвища, імена та по батькові працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.

Суд встановив, що 05 лютого 2020 року дільничним офіцером поліції Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Нечипорук М.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №021110 строком на 5 діб з 16 год. 50 хв. 05 лютого 2020 року до 16 год. 50 хв. 10 лютого 2020 року, у зв`язку із скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно постраждалої особи - ОСОБА_2 , а саме: чинив психологічний тиск та застосовано захід термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

В матеріалах справи наявна належним чином засвідчена відповідачем копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року.

Як видно з вказаної копії оскаржуваного термінового заборонного припису, при його складанні допущено виправлення, а саме:

- у рядку «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком» допущено виправлення в частині зазначення дати винесення припису, а саме виразно видно, що вказана дата, а саме «05.02.2020р.» виправлена.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 8 Порядку №654 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до припису, а також унесення додаткових записів після того, як припис підписано постраждалою особою (її представником), свідком(ами) (за наявності) та кривдником.

У разі допущення порушень при оформленні припису його заповнений бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, у разі допущення порушень при оформленні термінового заборонного припису його заповнений бланк вважається зіпсованим, а отже недійсним з підстав неналежного оформлення, а відтак, не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, вирішуючи спірні правовідносини, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за захистом своїх прав у судовому порядку, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки при оформленні спірного термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №021110 від 05 лютого 2020 року вчинено виправлення, про які судом було зазначено вище і з цих підстав в силу імперативних приписів пункту 8 Порядку №654 його заповнений бланк вважається зіпсованим, а отже недійсним з підстав неналежного оформлення, такий заборонний припис не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим, не потребує додаткового скасування у судовому порядку.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись статтями 243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування термінового заборонного припису, визнання дій по складанню термінового заборонного припису неправомірними та закриття провадження по справі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з врахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повне судове рішення складено 11 червня 2020 року.