Справа № 159/1637/20
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 рокум. КовельСправа № 159/1637/20

Провадження № 2-а/159/63/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 05.04.2020. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач, 05 квітня 2020 року, об 11 год. 56 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Ковелі, на перехресті вул. Шевченка - вул. Варшавська, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (г) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Крім цього, на транспортному засобі були відсутні бризковики, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушені вимоги п. 31.4.7 (е) ПДР України, тим самим вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки він виїхав на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, для того, щоб не опинитись на перехресті чи пішохідному переході на заборонений сигнал світлофора, а також, щоб не вдаватись до екстреного гальмування, проїхав перехрестя на жовтий сигнал, що узгоджується з вимогами ПДР України. Просив скасувати постанову відповідача від 05 квітня 2020 року, а провадження у справі закрити.

Відповідач позов не визнав. Подав суду диск з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень. Вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 05 квітня 2020 року, об 11 год. 56 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Ковелі, на перехресті вул. Шевченка - вул. Варшавська, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (г) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 , 05 квітня 2020 року, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому відсутні бризковики, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив вимоги п.31.4.7 (е) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Щодо позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Пунктом 1 ст.9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно пп.«в» п.8.7.3 ПДР України, зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Відповідно до пп.«ґ» п.8.7.3 ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідач надав суду відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, з якого вбачається, що позивач, під час керування транспортним засобом та руху по вул. Шевченка - вул. Варшавська в м. Ковелі, під`їжджаючи до перехрестя, здійснив проїзд перехрестя саме на жовтий сигнал світлофора. Позивач під`їхав до перехрестя коли вже був увімкнений жовтий сигнал світлофора, однак, він не зупинився і продовжив рух. Позивач повинен був виконати вимоги жовтого сигналу і зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія). Однак, позивач правила дорожнього руху порушив, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) і проїхав перехрестя саме на жовтий сигнал світлофора, а не на зелений миготливий, як він стверджує.

Позивач порушив п.8.7.3 (г) ПДР України, здійснивши проїзд перехрестя на заборонний (жовтий) сигнал світлофора.

Пунктом 31.4.7 (е) ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Частина 1 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З наданого суду відеозапису вбачається, що на транспортному засобі, яким керував позивач, були відсутні бризковики, а тому в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення ДТП та їх наслідків, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова від 05.04.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. винесена правомірно і не підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий:С. Л. Панасюк