Справа № 953/2691/20
Суддя: Шаренко С. Л.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2691/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря судових засідань - Мельник В.В.,

розглянувши в порядку скороченого позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції лейтенанта 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Ішкільдіної Катерини Олександрівни, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАк №2082860 від 08.02.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 6 статті 121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що він 08.02.2020, керуючи т.з. ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався поблизу будинку розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Гвардійців-Широнінців, буд. 45, був зупинений був зупинений екіпажем патрульної поліції , у складі якого перебувала інспектор патрульної поліції Ішкільдіна К.О., яка в подальшому склала постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6. ст. 121 КУпАП України, а саме за керування автомобілем з державним номерним знаком що був забруднений , що не дає чітко визначити символи номерного знака на відстані 20 метрів. Вважає, що відповідач безпідставно виніс оскаржувану постану та зазначає, що рухався у відповідності до вимог ПДР України. Окрім цього, зазначає, що інспектор не в повному обсязі повідомив йому права та обов`язки, передбачені чинним законодавством України та не повідомив про час і місце розгляду справи відносно нього. Зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на порушення ним ПДР України, зокрема відео. З постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що взагалі не проводилась фіксація, ані вчинення адміністративного правопорушення, ані процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення за допомогою технічних засобів фіксації, адже інформація, щодо застосування таких заходів у постанові відсутня. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав до суду відзив, у якому просить залишити позовною заяву без задоволення. В обґрунтування зазначає, що 08.02.2020 приблизно о 13.30 під час несення служби екіпажем патрульної поліції «5003» по вул.. Гвардійців Широнінців в м. Харкові, був зупинений автомобіль ВАЗ 21083, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме: водій керував автомобілем з номерним знаком який був забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, чим порушив п. 2.9 в ПДР України та допустив адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Після зупинки транспортного засобу громадянину ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. ст. 268, 288, 289, 307, 309 КУпАП. Зазначає, що під час розгляду справи Позивачу в реалізації його прав ніхто не перешкоджав, жодних клопотань або заяв не заявляв, письмових пояснень від нього не надходило, за допомогою до адвоката або іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомого, не звертався. Під час розгляду справи відповідачем будо досліджено докази, отриманні з відео регістратора Xiaomi F165, згідно вимог ст.. 245 КУпАП були своєчасно, всебічно, у повному обсязі, об`єктивно з`ясовані обставини справи, вирішені в точній відповідності з законом, за якими достовірно встановлена наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після розгляду справи були вирішено питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності та прийнято рішення застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач отримав оскаржувану постанову та роз`яснено процедуру сплати штрафу за даною постановою, та порядок її оскарження у разі незгоди.

Позивач ОСОБА_1. в судове засідання не з`явився, довірив представляти його інтереси своєму представнику - адвокату Лещенко О.О.

Представник позивача - адвокат Лещенко О.О. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в своєму відзиві на позов просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи УПП в Харківській області ДПП в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕАк № 2082860 від 08.02.2020 року, 08.02.2020 року о 13:52 год. ОСОБА_1 керував автомобілем з державним номерним знаком що був забруднений, що не дає чітко визначити символи номерного занку на відстані 20 метрів , чим порушив п.2.9 ПДР України.

У зв`язку з чим, поліцейським 1 бат. 5 роти УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Ішкільдіною К.О. 08.02.2020 року винесено постанову серії ЕАк № 2082860 про визнання ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 статті 121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.6 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.9в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, зазначає що не порушував вимог п. 2.9в ПДР, оскільки номерний знак було забруднено впродовж дня, з ранку, коли він сідав до автомобілю, він перевіряв номерний знак, та він був чистим, крім того, поліцейським не доведено, що саме з відстані 20 метрів не видно номерного знаку через його забруднення.

Відповідачем до суду надано DVD-диск з відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобілю ВАЗ 21083 з забрудненими номерами, через що не можливо чітко визначити символи номерного знака.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення 08.02.2020 року серії ЕАК № 2082860 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Така правова позиція узгоджується також з практикою Верховного Суду (постанова № 592/5576/17 від 24.01.2019)

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі письмові/електронні докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕАК № 2082860 від 08.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу з метою ефективного захисту своїх прав у суді суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За нормами ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду не надано жодного доказу (договору, квитанцій, переліку отриманих послуг, акту приймання-передачі вказаних послуг, тощо)

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги порядок розгляду вказаної позовної заяви, якій відбувався у спрощеному порядку за відсутністю сторін, з урахуванням, що вказана категорія справ віднесена законодавцем до категорії малозначних, представник позивача фактично не приймав участі в судових засіданнях, а також не надав жодних доказів для вирахуванням загальної вартості послуг. У зв`язку з чим суд відмовляє у їх задоволенні за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції лейтенанта 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Ішкільдіної Катерини Олександрівни, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову поліцейського 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Ішкільдіної Катерини Олександрівни серії ЕАк № 2082860 від 08.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - С.Л. Шаренко