Справа № 140/5265/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/5265/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Комунального підприємства «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради (далі - КП «Володимир-Волинськтеплоенерго», відповідач) про визнання протиправними дій щодо ненадання інформації на депутатське звернення та зобов`язання КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» надати позивачу інформацію, що запитувалась згідно депутатських звернень № ск24 від 24.12.2019, № ск25 від 24.12.2019 та № ск26 від 24.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2019 позивач подав до міського голови Володимир-Волинської міської ради Саганюка П.Д. три депутатські звернення за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019 у яких просив надати інформацію про суми нарахованої заробітної плати з розшифровкою за видами виплат (інші виплати заохочувального характеру) працівників КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» за період 2017, 2018, 2019 по даний час. Далі, дані депутатські звернення були направлені за належністю для розгляду директору КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» Кобі С.А.

24.01.2020 позивачем отримано лист від КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» за №533/02-15 від 23.01.2020, яким ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні запитуваної інформації, з мотивів віднесення її до конфіденційної інформації відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Разом з цим, зазначено, що працівники підприємства не надали згоди на доступ до інформації, яка є обмеженою фізичною особою.

29.01.2020 позивач вважаючи дану відповідь незаконною звернувся із депутатським зверненням за № ск36 від 29.01.2020 до міського голови з проханням вжити належні заходи щодо зобов`язання директора КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» надати у найкоротші строки інформацію, яку він просив у своїх депутатських зверненнях за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019. Дане депутатське звернення було надіслано для розгляду директору КП «Володимир-Волинськтеплоенерго».

27.02.2020 позивачем отримано лист КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» за №227/02-15/2-20 від 26.02.2020, у якому зазначено, що на звернення позивача підприємством надана відповідь від 23.01.2020 за №533/02-15.

Позивач вважає, що посилання керівника КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» на те, що інформація про заробітні плати працівників є обмеженою, суперечить нормам Конституції, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Також, зауважив, що КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» створено та діє на основі комунального майна, а отримані ним доходи згідно з частиною першою статті 327 Цивільного кодексу України є майном, що перебуває у комунальній власності, яке належить територіальній громаді міста Володимир-Волинського та перебуває у КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» на праві господарського відання у відповідності до частини першої статті 24 Господарського кодексу України та частини другої статті 327 Цивільного кодексу України. За рахунок цих коштів працівники КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» отримують заробітну плату, а тому згідно з частиною п`ятою статті б Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про прізвища, ім`я, по батькові працівників комунального підприємства, розмір заробітної плати тощо. Відтак відмова відповідача у підготовці та надані запитуваної інформації є протиправною.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що відповідач протиправно вчинив дії та зобов`язаний надати запитувану інформацію згідно депутатських звернень за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а.с.27).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (вих. № 392/02-02/2-20 від 28.04.2020) (а. с.38-41) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскільки КП «Володимир - Волинськтеплоенерго» не є державним підприємством та не утримується за рахунок бюджетних коштів. Джерелом фінансування підприємства є власний капітал та кошти, отриманні від здійснення господарської діяльності. Згідно ст. 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Відповідно до п.6.1. Статуту КП «Володимир-Волинськтеплоенерго», майно підприємства належить до комунальної власності територіальної громади міста Володимира-Волинського і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Згідно п.7.4. Статуту відповідача джерелом коштів на оплату праці працівників підприємства є частина доходу, одержаного в результаті його господарської діяльності. Відтак оплата праці працівникам КП «Володимир-Волинськтеплоенерго не є витратами державного чи місцевого бюджету.

Також, відповідач зазначив, що інформація про заробітну плату та інші виплати працівнику державного або органу місцевого самоврядування є інформацією про фізичну особу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних володільцем здійснюється у разі створення ним умов для захисту цих даних. Володільцю забороняється розголошувати відомості стосовно суб`єктів персональних даних, доступ до персональних даних яких надається іншим суб`єктам відносин, пов`язаних з такими даними. Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом.

Отже КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» не надало інформацію про суми нарахованої заробітної плати працівників підприємства з розшифровкою за періоди з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року на депутатські звернення ОСОБА_1 від 24.12.2019 року № ск24, ск25, ск26, правомірно та керуючись чинним законодавством України.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.71-72).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались свої правом щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом VII скликання Володимир-Волинської міської ради Волинської області, що підтверджується посвідченням яке видане 09.11.2015 року (а.с.10).

Як слідує з матеріалів справи 26.12.2019 за вх. №751, №752 та №753 позивач подав до міського голови Володимир-Волинської міської ради Саганюка П . Д . три депутатські звернення за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019 у яких просив надати інформацію про суми нарахованої заробітної плати з розшифровкою за видами виплат (інші виплати заохочувального характеру) працівників КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» за період 2017, 2018, 2019 по даний час (а.с.11-13).

КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» листом №533/02-15 від 23.01.2020, повідомило ОСОБА_1 про відмову в отриманні запитуваної інформації, з мотивів віднесення її до конфіденційної інформації відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Також в листі, зазначено, що працівники підприємства не надали згоди на доступ до інформації, яка є обмеженою фізичною особою (а.с.14).

29.01.2020 позивач вважаючи дану відповідь незаконною звернувся із депутатським зверненням за №ск36 від 29.01.2020 до міського голови з проханням вжити належні заходи щодо зобов`язання директора КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» надати у найкоротші строки інформацію, яку він просив у своїх депутатських зверненнях за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019 (а.с.15-16).

Листом №227/02-15/2-20 від 26.02.2020 КП «Володимир-Волинськтеплоенерго», повідомило позивача, що на його звернення підприємством надана відповідь від 23.01.2020 за №533/02-15.

Не погоджуючись з отриманою відповіддю відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини щодо статті 10 Конвенції зазначає, що ця стаття гарантує право громадськості бути «належним чином поінформованою» (справа Times v. United Kingdom (№ 1), 26 квітня 1979 року, § 66). У рішеннях із ряду інших справ (Thorgeir Thorgeirson v. Iceland, 25 червня 1992 року, § 63; v. Denmark, 23 вересня 1994 року, § 31; Media Group v. Ukraine, 29 березня 2005 року, § 38 та ін.) Європейський суд з прав людини зазначив, що громадськість має право отримувати інформацію та ідеї, що становлять суспільний інтерес.

За приписами частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (надалі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Статтею 5 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (надалі - Закон № 2657-XII) встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно статті 9 Закону України «Про інформацію», всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Згідно статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки встановлені частиною першою статті 6 цього Закону, згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Види та порядок обмеження доступу до інформації передбачено статтею 6 Закону № 2939-VI, в частині п`ятій якої встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно до статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

За правилами статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації;

6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Згідно статті 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію та надання консультацій під час оформлення запиту. Запит, що пройшов реєстрацію у встановленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань запитів на інформацію.

Пунктом 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI передбачено, що до розпорядників інформації належать, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За змістом пункту 3 статті 8 Господарського кодексу України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Пунктом 7 статті 78 Господарського кодексу України визначено, що органами управління комунального унітарного підприємства є, зокрема, керівник підприємства, який призначається (обирається) органом, до сфери управління якого належить підприємство, або наглядовою радою цього підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав).

Згідно частини другої статті 5 Закону України від 01 червня 2010 року № 2297-VІ «Про захист персональних даних», відомості про фізичну особу (персональні дані) можуть бути віднесені до конфіденційної інформації як самою особою, так і безпосередньо законом. До конфіденційної інформації віднесено, зокрема: інформацію про національність особи, її освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адресу, дату і місце народження (частина друга статті 11 Закону № 2657-XII); відомості про місце проживання або місце перебування особи (частина восьма статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

За правилами частини сьомої статті 6 Закону № 2939-VІ обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 10№ Закону № 2939-VІ публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Виходячи з положень цієї норми, розпорядник інформації у випадку, коли в документі міститься інформація з обмеженим доступом, зобов`язаний надати не документ, а інформацію, доступ до якої необмежений.

Крім того, у відповідності до статті 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Так, судом встановлено, що засновником КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» є територіальна громада м. Володимир-Волинського. Власником підприємства є громада м. Володимир-Волинського в особі Володимир-Волинської міської ради. Метою створення КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» є отримання прибутку; надання послуг з метою забезпечення населення, бюджетних установ та організацій, інших юридичних та фізичних осіб тепловою енергією та задоволення потреб споживачів у його послугах (роботах, товарах). .

Майно Підприємства становлять основні та оборотні засоби, а також інші активи, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства. Майно Підприємства є комунальною власністю громади м. Володимир-Волинського і закріплюється за Підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство).

Таким чином, комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном).

Отже, з урахуванням наведених приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувана позивачем інформація є публічною, тобто такою, що створена під час діяльності органу місцевого самоврядування та стосується розпорядження державним чи комунальним майна, відтак не може бути обмежена. При цьому, в такому випадку, не може бути обмежено доступ і до копій відповідних документів, інформацію про умови отримання майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали майно.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Між тим, як видно з матеріалів справи, запити були скеровані на ім`я міського голови Володимир-Волинської міської ради відмову в наданні інформації надано КП «Володимир-Волинськтеплоенерго», відтак суб`єктом владних повноважень при отримання запитів було самостійно визначено належного розпорядника інформації, який однак неправомірно відмовив позивачу в наданні запитуваної інформації.

За таких обставин КП «Володимир-Волинськтеплоенерго» є розпорядником інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, а відповідно до пункту 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до вказаної інформації.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 27 травня 2020 року у справі №813/2793/18, яка враховується при розгляді даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У спірних правовідносин відповідач діяв не у спосіб, передбачений законом.

Відтак позовні вимоги є обґрунтованими, не спростовані відповідачем, отже, позов слід задовольнити, шляхом прийняття рішення про визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 інформації за депутатськими зверненнями за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019.

Крім того, виходячи із наданих суду пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України повноважень, та з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно також задовольнити позовні вимоги про зобов`язання Комунальне підприємство «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію, що запитувалась згідно депутатських звернень за №№ ск24, ск25, ск26 від 24.12.2019.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд враховує, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн. згідно квитанції від 01.04.2020 №60 (а.с.6), який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати при сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Комунального підприємства «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 інформації за депутатськими зверненнями за №ск24 від 24.12.2019, №ск25 від 24.12.2019 та №ск26 від 24.12.2019.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію, що запитувалась згідно депутатських звернень за №ск24 від 24.12.2019, №ск25 від 24.12.2019 та №ск26 від 24.12.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Комунальне підприємство «Володимир-Волинськтеплоенерго» Володимир-Волинської міської ради (44701, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Сагайдачного, будинок 19, )

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський