Справа № П/320/592/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року № П/320/592/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Нова" до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Астра Нова" з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області, в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області від 27.05.2019 №;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра Нова» суму бюджетного відшкодування із податку на додану вартість в розмірі 694 671,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю податкового повідомлення-рішення від 27.05.2019 №, яким виявлено відсутність права позивача на отримання бюджетного відшкодування за період червень 2010 року на рахунок платника у банку. На переконання ТОВ "Астра Нова", посилання податкового органу на те, що уточнюючий розрахунок та заява про відшкодування з бюджету податку на додану вартість були подані понад 1095 днів, тобто з пропущенням строків, є необґрунтованими, адже позивач тільки змінив напрямок бюджетного відшкодування, яке було заявлено раніше. Пояснив, що заявлена сума бюджетного відшкодування є узгодженою з 2010 року, а за товариством рахується переплата з ПДВ на суму 719319,87 грн, про що самостійно стверджено контролюючим органом.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що задекларована позивачем у 2018 році сума бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 694671,00 грн виникла за звітні періоди січень-грудень 2008 року, січень-березень, травень-грудень 2009 року та січень-травень 2010 року, а відтак, враховуючи положення п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України та подання позивачем заяви після спливу 1095 днів, позивав втратив право на отримання бюджетного відшкодування цієї суми на рахунок у банку.

Ухвалою суду від 28.01.2020 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 21.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 20.05.2020, прибув представник позивача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився.

Керуючись приписами статі 194 КАС України та враховуючи думку представника позивача, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра Нова» зареєстровано як юридична особа з 10.10.2007 (ідентифікаційний код 35411516) та розташовано за адресою: 08136, Київська область, Києво-Святошинський район, село Крюківщина, вулиця Зоряна, будинок 4, перебуває на обліку як платник податків з 10.10.2007, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як убачається з матеріалів справи, 21.02.2019 відповідачем прийнято уточнюючий розрахунок від 02.05.2018 №, поданий ТОВ "Астра Нова" щодо податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виправлених помилок за червень 2010 року (а.с. 33-44).

До уточнюючого розрахунку позивачем було подано розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

У поданому уточнюючому розрахунку ТОВ «Астра Нова» задекларовано рядок 19 «від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" у сумі ПДВ 758 524,00 грн:

- у рядку 20.2 - відображено від`ємний ПДВ у сумі 694 671,0 гривень;

- у рядку 20.2.1 відображено від`ємний ПДВ, заявлений до бюджетного відшкодування на рахунок у банку у сумі 694 671,00 грн.

Тобто, позивачем змінено варіант бюджетного відшкодування суми 694671,00 грн з "у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету", на "на рахунок платника у банку".

Після отримання вказаних документів контролюючим органом проведено камеральну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ та оформлено акт перевірки від 21.03.2019 №455/10-36-12-02/35411516, за висновками якого, не підтверджено заявлену до відшкодування ТОВ «Астра Нова» суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за червень 2010 року (а.с. 82-89).

До вказаного висновку перевіряючий дійшов на підставі того, що у позивача відсутнє право на отримання суми бюджетного відшкодування з бюджету податок на додану вартість в сумі 694671,00 грн, задекларованої у червні 2010 року, у зв`язку з поданням заяви про відшкодування з бюджету податку на додану вартість понад 1095 днів, що настає за днем отримання права на бюджетне відшкодування.

На підставі акта перевірки від 21.03.2019 №455/10-36-12-02/35411516 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.05.2019 №, яким виявлено відсутність права позивача на отримання бюджетного відшкодування у розмірі 694671,00 грн за період червень 2010 року на рахунок платника у банк (а.с. 81).

Вважаючи зазначене податкове-повідомлення рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України, положення якого застосовуються у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статті 200 Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 цього Кодексу платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації..

Пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Пункт 102.5 статті 102 ПК України закріплює, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

У ході судового розгляду встановлено, що 02.05.2018 позивачем оформлено та направлено позивачу уточнюючий розрахунок № щодо податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виправлених помилок за податковий період - червень 2010 року.

Вказаним розрахунком ТОВ «Астра Нова» змінено варіант бюджетного відшкодування суми від`ємного значення у розмірі 694671,00 грн з "у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету", на "на рахунок платника у банку".

На підставі поданого розрахунку, вважаючи, що зміна способу розпорядження сумою від`ємного значення з ПДВ за червень 2010 року дає право позивачу на бюджетне відшкодування на рахунок у банку за вказаний період, останній також подав заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

З даного приводу, суд зазначає, що така позиція позивача є необґрунтованою, а посилання відповідача на пропуск ТОВ «Астра Нова» строку на звернення із заявою вмотивованим, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що З 1 січня 2015 року запроваджено правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71- VIII.

У зв`язку з зазначеним підрозділ 2 Перехідних положень Податкового кодексу було доповнено пунктом 33, який передбачав право платника скористатися одним із двох варіантів подальших дій відносно сум ПДВ (від`ємного значення та/або бюджетного відшкодування) за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, зокрема, або збільшити розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення або повернути такі у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 грудня 2014 року.

Свій вибір платник податку відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації.

Платник податків самостійно вирішує, в складі якої декларації наступних звітних (податкових) періодів, з набранням чинності пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, подати заяву та відобразити непогашені залишки податку на додану вартість, а також напрям їх використання.

При цьому, суд зазначає, що у разі обрання платником податків одного з напрямів використання непогашеного залишку ПДВ, а саме бюджетне відшкодування такої суми ПДВ на рахунок платника у банку, необхідно враховувати наявність строку давності в 1095 днів, що передбачений п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, та який починає свій відлік з наступного дня коли у платника виникло право на таке відшкодування.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.12.2019 у справі №826/12207/15.

Суд також бере до уваги правовий висновок Верховного Суду, сформований у постанові від 21.03.2019 у справі №804/3654/16: "Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Податковий кодекс України не обмежує право платника ПДВ заявити до повернення суму бюджетного відшкодування часовими межами відповідного податкового періоду та не ставить право платника податку на отримання податкової вигоди в залежність від того, у якому звітному податковому періоді в платника виникло право на податковий кредит у розмірі суми бюджетної заборгованості, за винятком строку, який визначений у пункті 102.5 Податкового кодексу України - 1095 календарних днів.".

Тобто, заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, у даному випадку з ПДВ, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем отримання права на таке відшкодування.

З урахуванням встановлених обставин справи, зокрема, що задекларована позивачем у травні 2018 року сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 694671,00 грн, право на яку у товариства виникло у червні 2010 року, суд вважає обґрунтованим висновок податкового органу про відсутність у позивача права на відшкодування вказаного розміру ПДВ на рахунок у банку, у зв`язку з пропущенням 1095-денного строку.

Необхідно також зазначити, що хоча платник податків і втратив право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 694671,00 грн, яке виникло у червні 2010 року на рахунок у банку, проте платник не позбавлений передбаченого пунктом 33 підрозділ 2 Перехідних положень Податкового кодексу України права збільшити розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Між тим, пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

З вищенаведених правових норм з`ясовується, що документальна перевірка у разі подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування призначається виключно у випадках, визначених пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України та є правом, а не обов`язком податкового органу. В інших випадках узгодження суми бюджетного відшкодування здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки, якій підлягає уся податкова звітність, в тому числі уточнюючі розрахунки.

Таким чином, доводи позивача про те, що повернення надмірно сплачених коштів може бути здійснено тільки після проведення документальної перевірки правильності подання уточнюючого розрахунку, є безпідставними та не відповідають положенням законодавства.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість прийнятого ГУ ДФС у Київській області податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області від 27.05.2019 №, та відповідно відсутності правових підстав для стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з ПДВ.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про законність дій відповідача, а тому, позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Беручи до увагу відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.