Справа № 200/297/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 р. Справа№200/297/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши у письмовому порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача;

- включити до пільгового стажу позивача за Списком № 1, який дає право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», період роботи позивача на підприємстві Шахта ім.В.М.Бажанова Макіївського виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Макіїввугілля» (Шахта ім. В.М.Бажанова ВП ДП «Макіїввугілля») з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та нарахування пенсії позивачу з урахуванням зазначеного вище періоду з моменту призначення, тобто з 26 лютого 2019 року.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що він за час своєї трудової діяльності набув право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку згідно із чинним законодавством, у зв`язку із чим 26 лютого 2019 року звернувся до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та належним пакетом документів, в тому числі належним чином оформленою трудовою книжкою.

Листом відповідача від 28 жовтня 2019 року (вих. № 1433/В-02-01-03) позивача повідомлено, що при обчислені його пільгового стажу не було включено періоди роботи з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року на посаді гірника очисного вибою підземного; з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року на посаді гірничого майстра підземного; з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року на посаді гірничого майстра підземного, заступника начальника дільниці підземного, начальника дільниці підземного, оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 101/489 від 3 липня 2014 року, видана ВП «Шахта імені В.М. Бажанова» ДП «Макіїввугілля», не була прийнята до уваги управлінням, у зв`язку із неможливістю перевірити достовірність відомостей, зазначених у документах, оскільки вказана довідка видана підприємством, яке на теперішній час знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі - у м. Макіївка Донецької області.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки ним було надано достатню кількість необхідних документів, які підтверджують наявність в нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а неможливість здійснити перевірку достовірності відомостей, відображених у наданих позивачем довідках, не може бути підставою для відмови зарахувати вказаний у довідках та трудовій книжки стаж до стажу, який дає право на отримання пенсії на пільгових умовах(а.с. 1-7).

У наданому суду відзиві відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення позову, обґрунтовуючи це наступним.

З 26 лютого 2019 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Розмір пенсії позивача було обчислено з урахуванням загального стажу 21 рік 4 місяці 18 днів, в тому числі по Списку № 1 - 9 років 14 днів та заробітної плати за періоди з 1 липня 2000 року по 31 березня 2014 року, що є менш як 15 років, необхідних для призначення пенсії відповідно до вимог діючого законодавства.

Пільговий стаж по Списку № 1 позивачу враховано за даними персоніфікованого обліку, починаючи з 1 січня 1999 року.

Щодо довідок, виданих ВП «Шахта імені В.М. Бажанова» м. Макіївка від 3 липня 2014 року за період роботи з 12 червня 1989 року по 9 вересня 2003 року зазначає, що такі довідки до уваги управлінням не приймались, оскільки були видані підприємством, яке знаходиться на території тимчасово непідконтрольній українській владі та перевірити достовірність наданих довідок у управління не має можливості.

Таким чином, на думку відповідача, через відсутність необхідного пільгового стажу не має підстав для перерахунку пенсії позивачу з 26 лютого 2019 року у відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижу шахтарської праці».

З урахуванням вищенаведеного в задоволені позовних вимог просив відмовити (а.с. 38).

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 33).

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 19 березня 2020.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року відкладено підготовче засідання у справі на 15-00 год 15 квітня 2020 року (а.с. 56-57).

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі; відкладено підготовче засідання у справі на 13 травня 2020 (а.с. 67-68).

Ухвалою суду від 13 травня 2020 року закрито підготовче провадження; призначено розгляд справи по суті на 9 червня 2020 року (а.с. 218).

9 червня 2020 року позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились; про місце, дату, час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Одночасно з позовними вимогами ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 1-5).

Від відповідача заяв чи клопотань стосовно участі у судовому засіданні, призначеному на 9 червня 2020 року, представника управління, судом не отримано, про причини не явки в судове засідання 9 червня 2020 року суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9).

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про місце, дату та час проведення судового засідання та наявність клопотання позивач про розгляд справи за його відсутність, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово непідконтрольної території (а.с. 9-12, 161-166).

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27, є органом державної владита суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 42-45).

Як встановлено судом, на підставі пояснень сторін та наявних матеріалів справи, 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області із заявою № 6320 про призначення пенсії за віком по Списку № 1 (а.с. 193-194).

Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 24108/03 від 3 листопада 2017 року, за результатом дослідження заяви та наданих до неї документів, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 - 10 років та рекомендовано звернутись за призначенням пенсії по досягненні 51 року (а.с. 186-189).

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії по за віком, до якої у якості підтвердження підстав для такого перерахунку додав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання особи, паспорт, трудову книжку, військовий квиток, диплом про навчання, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 1 липня 2000 року у кількості 4 шт, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників у кількості 4 шт: № 101/489 від 3 липня 2014 року, № 102/524 від 4 липня 2013 року, 105/531 від 6 травня 2016 року, копії наказів про атестацію робочих місць - 6 шт (а.с. 89-90, 91-150).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, копія якої міститься у матеріалах справи, позивач у спірні періоди:

- з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року працював в Макіївському виробничому об`єднані з видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахти ім.В.М.Бажанова гірником очисного вибою п`ятого розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року працював в Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахти ім.В.М.Бажанова гірським майстром підземним з повним робочим днем в шахті на період проходження виробничої практиці;

- з 2 вересня 1991 року по 24 травня 1993 року працював у Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахти ім.В.М.Бажанова гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті на ділянці підготовчих робіт;

- з 25 травня 1993 року по 26 грудня 1994 року працював у Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахти ім.В.М.Бажанова на посаді заступника начальника дільниці підземним з повним робочим днем у шахті на дільниці підготовчих робіт;

- з 27 грудня 1994 року по 31 липня 1997 року працював у Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахти ім.В.М. Бажанова на посаді начальника дільниці підземним з повним робочим днем у шахті на дільниці підготовчих робіт;

- з 1 серпня 1997 року по 31 грудня 1998 року працював у Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахти ім.В.М.Бажанова гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті на ремонтно-підготовчій дільниці (а.с. 15-17, 91-95).

У довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 101/489 від 3 липня 2014 року, засвідченої Відокремленим підрозділом «Шахта імені В.М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля», зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах на підприємстві ОП «Шахта імені В.М. Бажанова» ДП «Макіїввугілля» у періоди:

- з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, на підставі Наказу № 330к від 30 вересня 1989 року на посад гірника очищувального забою підземного на дільниці по видобутку вугілля, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1;

- з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, на підставі Наказу № 7к від 3 січня 1991 року на посаді гірничого майстра підземного на дільниці вентиляції та техніці безпеки, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1б, код КП 1010100б;

- з 2 вересня 1991 року по 24 травня 1993 року, на підставі Наказу № 653к від 2 вересня 1991 року на посаді гірничого майстра підземного на дільниці підготовчих робіт, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1б, код КП 1010100б;

- з 25 травня 1993 року по 26 грудня 1994 року, на підставі Наказу № 387к від 25 травня 1993 року на посаді заступника начальника дільниці підземного на дільниці підготовчих робот, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1б, код КП 1010100б;

- з 27 грудня 1994 року по 31 липня 1997 року, на підставі Наказу № 861к від 27 грудня 1994 року на посаді начальника дільниці підземного на дільниці підготовчих робот, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1б, код КП 1010100б;

- з 1 серпня 1997 року по 9 вересня 2003 року, на підставі Наказу № 542к від 31 липня 1997 року на посаді гірничого майстра підземного на ділянці ремонтно-підготовчій, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1б, код КП 1.1б.

Також у довідці зазначено, що атестація робочого місця проводилась згідно Наказів: № 21 від 16 січня 1995 року, № 444 від 28 квітня 2001 року (а.с. 23-24, 109-112).

Згідно наказу по в/п Шахта ім.В.М.Бажанова Державного підприємства «Макіїввугілля» «Про атестацію робочих місць» від 16 січня 1995 року № 21 та протоколу до нього, копії яких також надавались позивачем до заяви, на шахті ім. Бажанова протягом IV кварталу 1994 року проведена атестація робочих місць по роботах у підземних умовах; за результатами атестації робочих місць визначений перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад робітників, зайнятих на роботах з підземними умовами з наявністю шкідливих факторів І, ІІ та ІІІ ступенів, перевищуючих ПДК (ПДУ) (а.с. 25-27, 129-134).

Відповідно до витягу з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії та пояснень відповідача у червні 2019 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ у м. Маріуполі ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 26 лютого 2019 року у розмірі 4 568,09 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 за віком обчислений з урахуванням загального стажу 21 рік 4 місяці 18 днів, в тому числі пільгового (за Списком № 1) - 9 років 14 днів (а.с. 62-63, 82-88, 13-14, зв.бік а.с. 48).

Відповідно до пояснень відповідача пільговий стаж позивача був розрахований за даними персоніфікованого обліку.

До пільгового стажу позивача за Списком № 1 не були зараховані, зокрема, періоди його роботи: з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року у Виробничому об`єднанню «Макіїввугілля» Державного підприємства «Шахта імені В.М.Бажанова (а.с. 62-63, 83-85, 180, 183-184).

24 жовтня 2019 року позивач звернувся із запитом до відповідача щодо роз`яснення з приводу не зарахування до пільгового стажу періодів його роботи з 1989 по 1999 роки (а.с. 65).

Листом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 жовтня 2019 року (вих. № 1433/В-02-01-03) ОСОБА_1 повідомлено, що із детального аналізу наданих документів його пільговий стаж по Списку № 1 було враховано за даними персоніфікованого обліку, починаючи з 1 січня 1999 року, а також пояснено, що довідка № 101/489 від 3 липня 2014 року, видана ВП «Шахта імені В.М. Бажанова» м. Макіївка за період роботи з 12 червня 1989 року по 9 вересня 2003 року, пільгова довідка за № 102/524 від 4 липня 2013 року, видана ВП «Шахта «Північна», за період роботи з 15 лютого 2010 року по 5 грудня 2012 року та пільгоа довідка за № 105/531 від 6 травня 2016 року, видана ДП «Макіїввугілля» «Шахта «Бутівська» за період роботи з 10 грудня 2012 року по 30 листопада 2015 року, до уваги не приймались, так як були видані підприємствами, які на теперішній час знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі (м. Макіївка) та перевірити достовірність наданих довідок у управління не має можливості (а.с. 13-14).

Будучи не згодним із не прийняттям до уваги наданих ним довідок та копій наказів про атестацію робочих місць та, як наслідок, із не зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 1 спірних періодів роботи, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом (а.с. 1-7).

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 25 років при призначенні пенсії в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абз. 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу […] з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені періоди, з яких складається страховий стаж.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ), положення якої кореспондуються зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 10 Порядку № 383 підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

В п. 1 Порядку № 637 також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з доданої позивачем до заяви трудової книжки, у періоди його роботи: з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року; з 2 вересня 1991 року по 25 травня 1993 року; з 25 травня 1993 року по 27 грудня 1994 рок; з 27 грудня 1994 року по 1 серпня 1997 року; з 1 серпня 1997 року по 9 вересня 2003 року працював на посадах, віднесених до списку № 1, п о в н и й робочий день під землею.

Отже, трудова книжка позивача містить необхідні відомості щодо зайнятості позивача у вказані періоди повний робочий день на посадах, віднесених до списку № 1.

Щодо іншої умови зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу за списком № 1 - документального підтвердження проведення атестації робочих місць, на яких працював позивач, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 до 21 серпня 1992 року проведення атестації робочих місць не вимагалось.

Отже, періоди роботи позивача: з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року; з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 21 серпня 1992 року - мають бути зараховані до пільгового стажу позивача (за списком № 1) без надання уточнюючих довідок.

Щодо періодів роботи позивача після 21 серпня 1992 року, суд зазначає, що підтвердження проведення атестації робочих місць для призначення пільгової пенсії за списком № 1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV та п. 3 Порядку № 383 є обов`язковим.

Згідно п. 10 Порядку № 383 та п. 1 Порядку № 637 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати […] виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності […] відповідних записів у трудовій книжці.

Відповідно до пунктів 4.1 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Суд зазначає, що відповідно до розписки-повідомлення, яка є невід`ємною частиною заяви про призначення пенсії, при зверненні до відповідача ОСОБА_1 надавались уточнюючи довідки, в тому числі за спірні періоди, які наявні в матеріалах справи, та копії наказів про атестацію робочих місць, зокрема, й наказ «Про атестацію робочих місць» по ВП «Шахта імені В.М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» від 16 січня 1995 року № 21 (а.с. 89-90, 109-112, 25-27, 129-131), які не були прийняті до уваги управлінням, оскільки вони були видані підприємствами, які на теперішній час знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі та перевірити їх достовірність в управління не має можливості (а.с. 13-14), як не були прийняті до врахування при розгляді заяви позивача й інші довідки та копії наказів, надані ОСОБА_1 (а.с. 91-150).

Надаючи правову оцінку неврахуванню вказаних довідок при розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань всі зазначені вище документи довідки та накази про атестацію, видані в/п Шахта ім.В.М.Бажанова ДП «Макіїввугілля», яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території України (у м. Макіївка Донецької області) (а.с. 169).

Верховним Судом у постанові від 2 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) сформульовано правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, проаналізував положення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії", в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) Суд зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає, дані принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, мають застосовуватись і у правовідносинах між державою в особі органів Пенсійного фонду України та фізичними особами з приводу призначення (перерахунку) пенсійних виплат, зокрема, при оцінки пенсійними органами документів, виданих підприємствами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій українською владою території України, як доказів, оскільки їх неприйняття призведе до порушень та обмежень прав фізичних осіб на соціальний захист та гарантоване право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Отже, відповідач протиправно не врахував надані позивачем довідки та накази про атестацію робочих місць при розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього суд зазначає, що відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, далі - Порядок № 22-1), орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно абз. 2 п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до п. 3.3 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, надає […] допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку (в тому числі непрацюючим особам, які звернулись за призначенням пенсії), щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Макіїввугілля» зареєстроване за адресою: 02088, м. Київ, вул. Промислова, буд. 10, тобто, знаходиться на підконтрольній уряду України території (а.с. 167).

26 лютого 2019 року відповідачем при прийомі документів від позивача не вимагалось надати у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткові документи (у наданій суду розписки-повідомленні відсутні записи про це), а також у суду відсутні будь-які інші докази на підтвердження виконання управлінням приписів пунктів 1.7 та 3.3 Порядку № 22-1 щодо надання допомоги громадянам в одержанні необхідних документів для призначення пенсії.

Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача від 26 лютого 2019 року не були в повній мірі дотримані нормативно-правові приписи Порядку № 22-1 та не враховані всі обставини.

Разом із цим суд зазначає, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача з неврахування вказаних вище довідок та, як наслідок, не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 спірних періодів роботи.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Судом встановлено, що з боку відповідача відсутня бездіяльність, так як прийняття рішення про неврахування цих документів - це вольова та свідома дія (вольове та свідоме рішення) суб`єкта владних повноважень.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача та визнати протиправними дії відповідача в частині не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періодів роботи ОСОБА_1 на Виробничому підрозділі «Шахта імені В.М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» у періоди з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача включити до пільгового стажу позивача за Списком № 1, який дає право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», спірних періодів роботи позивача на Шахті ім. В.М. Бажанова та здійснити перерахунок пенсії з 26 лютого 2019 року із врахуваннях вказаних періодів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. У разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги висновок суду щодо неправомірності не прийняття до розгляду поданих позивачем документів та, як наслідок, не правомірності не включення до пільгового стажу позивач спірних періодів, суд вважає за необхідне за для належного захисту прав позивача визнати спірне рішення протиправним, скасувати його, зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи останнього: з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року та зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 лютого 2019 року про призначення пенсії - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що підставою для звернення до суду із даним позовом стало відмова відповідача прийняти до розгляду додані позивачем до заяви про перерахунок стажу документи, та, як наслідок прийняття рішення про відмову у перерахунку стажу, беручи до уваги, що основні позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача всю суму судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду із даним позовом згідно квитанції № 13 від 26 грудня 2019 року в сумі 768,40 грн (а.с. 8).

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 14, 19, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 255, 295, 297, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не врахування при розгляді заяви ОСОБА_1 від 26 лютого2019 року наданих ним довідок та копій наказів про атестацію робочих місць, та не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1, який дає право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періодів роботи ОСОБА_1 на ВП «Шахта імені В.М.Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1, який дає право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи ОСОБА_1 з 12 червня 1989 року по 30 вересня 1989 року, з 3 січня 1991 року по 31 березня 1991 року, з 2 вересня 1991 року по 31 грудня 1998 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 листопада 2018 року про призначення пенсії за віком - урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна