Справа № 1.380.2019.004884
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004884
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача Радовича Б.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг (далі ПрАТ Борислав-спецодяг, позивач) до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі ГУ Держпраці у Львівській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг, в якій позивач просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ2174/472/НД/АВ/ФС від 15.11.2018 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач здійснив інспекційне відвідування його господарської діяльності, внаслідок чого прийняв постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 558450,00 грн. за порушення ч.ч.1, 3 ст.24 КЗпП України. Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки така ґрунтується на висновках акту інспекційного відвідування щодо допуску позивачем до роботи п`ятьох працівників ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Такі висновки, на думку позивача, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 допускалися до роботи на підставі трудових договорів оформленими наказами та з попередженням фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, про що свідчать копії трудових книжок та копії наказів про зарахування на роботу, копії особових карток, податкових розрахунків сум доходу. Таким чином, позивач заперечує порушення вимог статті 24 КЗпП України, а відтак, вважає оскаржувану постанову протиправною.

Крім того, позивач вказує, що інспекційне відвідування проводилось без участі уповноваженого представника позивача (директора), без належного повідомлення, що суперечить пунктам 8, 9 Постанови КМУ №295 від 26.04.2017. Про оскаржувану постанову позивач дізнався від державного виконавця Бориславського міського відділу ДВС. Таким чином, оскільки відповідачем не було повідомлено його про результати інспекційного відвідування та не надано документів, складених за результатами перевірки, він був обмежений у праві на подання заперечень та доказів на спростування порушень.

Позиція відповідача щодо позовної заяви висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та незаконності. Зазначає, що 26.10.2018 року Товариством було допущено працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Зокрема, Товариством не надано жодних документів (наказів про прийняття на роботу, трудових договорів, табелів обліку робочого часу, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати та ін.) щодо працевлаштування працівників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Вказані обставини, як стверджує відповідач, є порушенням положень ст.24 КЗпП України, а відтак накладення штрафу відповідачем є правомірним та підтверджуються актом інспекційного відвідування.

Відповідач також зазначає, що процедура проведення контрольних заходів за одержання законодавства про працю на момент проведення перевірки регулювалась постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою зокрема затверджено Порядок здійснення державного контролю за доодержання законодавства про працю. Згідно п.2 Порядку №295 заходи державного контролю за додержання законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Відповідно до п.п.6 п.5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема за інформацією ДФС та її територіальних органів. Відповідач зазначає, що підставою інспекційного відвідування у позивача був лист ГУ ДФС у Львівській області від 10.10.2018 №347710/13-01-13-06-17.

Управлінням були видані наказ від 11.10.2018 року №2385-П та направлення від 11.10.2018 №2190. Відповідно до зазначеного направлення, предметом здійснення заходу зазначено додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

Згідно п.8 Порядку №295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Таким чином, вважає, що в Управління відсутні обов`язок повідомляти об`єкта відвідування заздалегідь до проведення такого відвідування.

Ухвалою від 25.09.2019 року було повернуто позивачеві позовну заяву Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 року по справі №857/10917/19 задоволено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг, скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року про повернення позовної заяви та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.01.2020 року.

23.01.2020 року підготовче засідання відкладено на 11.02.2020 року.

11.02.2020 року підготовче засідання відкладено на 05.03.2020 року.

05.03.2020 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

31.03.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні до 30.04.2020 року.

30.04.2020 року продовжено перерву у судовому засіданні до 02.06.2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

01.06.2020 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи, оскільки представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, а відтак подальший розгляд справи може бути проведений без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

11.10.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ №2385-П про проведення інспекційного відвідування Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг (а.с.133).

11.10.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 11.10.2018 №2385-П, листа ГУ ДФС у Львівській області від 10.10.2018 №3477/10/13-01-13-06-17 видано направлення №2190 на проведення інспекційного відвідування позивача, період з 11.10.2018 по 12.10.2018 (а.с.134).

26.10.2018 інспектором праці ОСОБА_6 проведено інспекційне відвідування Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

За результатами проведення інспекційного відвідування, 26.10.2018 складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ2174/472/НД/АВ. В ході перевірки встановлено порушення вимог ч.1 ст.24 КЗпП, а саме: працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, а саме: адміністрацією Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг допущено до роботи працівників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

26.10.2018 інспектором праці ОСОБА_6 винесено припис про усунення виявлених порушень №ЛВ2174/472/АВ-П, яким встановлено строк на усунення виявлених порушень до 09.11.2018.

06.11.2018 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Львівській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на 15.11.2018 о 15:30 год.

15.11.2018 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ2174/472/НД/АВ/ФС. Згідно даної постанови на позивача за порушення ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 558 450,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці, згідно з яким Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для проведення інспекційних відвідувань передбачені у пункті 5 Порядку №295.

Так, згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Пунктом 8 Порядку №295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до пунктів 19, 20, 21 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до пунктів 27, 29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно з частиною 1 статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Порушення законодавства про працю, за які до юридичних і фізичних осіб підприємців, що використовують найману працю, застосовуються штрафи, визначені у частині 2 статті 265 КЗпП України.

Відповідно до частини 4 статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині 2 цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (надалі - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно з пунктом 2 Порядку №509 штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з пунктами 6, 7, 8 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята на підставі акту інспекційного відвідування, яким встановлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме порушення частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України. Позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

У ході інспекційного відвідування ПрАТ Борислав-спецодяг було встановлено допущення до роботи пятьох працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач стверджує, що позивачем не надано жодних документів, що підтверджують трудові відносини із зазначеними працівниками, чим порушено вимоги статей 24 КЗпП України.

У частині 1 статті 21 КЗпП України міститься визначення трудового договору, який означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно з частиною 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Отже, визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність трудових відносин між позивачем та вказаними в акті перевірки фізичними особами.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що особи, які зазначені в акті перевірки від 26.10.2018 №ЛВ2174/472/НД/АВ перебували із позивачем у трудових відносинах на підставі трудових договорів/наказів. На підтвердження вказаного долучено до матеріалів справи копії: трудових книжок ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), наказів про зарахування на роботу, особових карток, податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, сум податку утриманого з них ПрАТ «Борислав спецодяг» (1ДФ) за четвертий квартал 2018, таблиці 1 про нарахування єдиного внеску, таблиць 5 та 6 про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованими особами, відомості на виплату грошей (а.с.87-115, 161-179).

Крім того, представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що основним видом діяльності позивача є пошиття швейних виробів. Проте, у зв`язку із відсутністю об`ємів роботи/замовлень на підприємстві відбуваються простої про що складався наказ про простій працівників товариства, в тому числі і за період який перевірявся. Відтак, заробітна плата працівникам нараховується та виплачується за фактично виконану роботу.

Таким чином, правовідносини між ПрАТ «Борислав-спецодяг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були оформлені належними трудовими договорами відповідно до вимог трудового законодавства.

Крім того, відповідач допустив ряд порушень при проведенні інспекційного відвідування. Інспектор фактично здійснив перевірку, без присутності уповноваженого представника підприємства та зробив висновок про допуск до роботи працівників без укладених трудових договорів.

Пунктом 8 Порядку №295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Так, надаючи оцінку діям відповідача щодо належного повідомлення позивача про проведення інспекційного відвідування, суд зазначає, що позивач та/або уповноважена ним особа на об`єкті відвідування під час проведення інспекційного відвідування були відсутні.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копію поштової накладної «Укрпошти» щодо направлення позивачу акту №ЛВ2174/472/НД/АВ від 26.10.2018 та припису №ЛВ2174/472/АВ-П від 26.10.2018, однак доказів отримання вказаних документів відповідачем до суду не надано.

Суд також зауважує, що заступником начальника ГУ Держпраці у Львівській області станом на 15.11.2018 року, тобто на час прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ2174/472/НД/АВ/ФС від 15.11.2018 року були відсутні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана позивачем постанова прийнята відповідачем передчасно. Відповідач не довів порушення вимог законодавства про працю ПрАТ «Борислав спецодяг» та не підтвердив належними доказами допуск позивачем працівників ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) до роботи без укладення трудового договору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, відповідач не довів правомірності своєї постанови, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ2174/472/НД/АВ/ФС від 15.11.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8) на користь Приватного акціонерного товариства Борислав-спецодяг (81053, Львівська область, м.Борислав, вул.Коновальця, 9В) 8376,75 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено на 05.06.2020 року.

Суддя Крутько О.В.