Справа № 280/5809/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 лютого 2020 року 17:33Справа № 280/5809/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О., представників

позивача: Безуха А.М.,

відповідача: Школової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) до (з урахуванням уточнень від 18.12.2019) Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 №, прийняте відповідачем.

На обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначає, що факт роздрібної реалізації пального актом перевірки від 22.10.2019 №0054/08/01/32/ НОМЕР_1 не встановлено, лише за зазначеним актом встановлено наявність двох чеків №7249 від 01.07.2019 на газ вартістю 135,00 гривень та №7250 на бензин а-92 вартістю 399,90 грн., при цьому, обидва чека сформовані під час перезміни 06:27 та 06:44, коли за відсутності роботи АЗС було прийнято рішення про злив з заправних автоматів палива з метою підтримання безпеки виробництва. Вказує, що при зливі з автоматів палива РРО автоматично формується чек на відпуск ПММ, що також підтверджується тим, що надходжень за касовою книгою немає, тобто операція була суто технічною не пов`язаною з реалізацією. Позивач, як оператор подала пояснення до акту, що чеки РРО від 01.07.2019 сформовані помилково, факту реалізації та готівкових надходжень за реалізоване паливо немає, однак зазначені пояснення при прийнятті рішення за актом перевірки враховані не були. Відсутність реалізації підтверджується, на думку позивача: Книгою обліку операцій на РРО, яка зареєстрована в Якимівському відділенні Мелітопольської ОДПІ 05.10.2018, де на с. 42 є в наявності два розрахункові чека від 01.07.2019, які по Х-звіту проведені за №933 30.07.2019 в 12:00, це також зазначено в чеках (обнуління регістрів). Відповідно в зазначеній книзі ця операція відображена на с. 48 сторінці 30.07.2019 під № 933 на загальну суму 534,90 грн.; Книгою обліку доходів та витрат №2/4818, розпочатою 01.01.2014, зареєстрованою в Якимівському відділенні Мелітопольської ОДПІ 31.10.2013 №1818, де реалізація 01.07.2019 відсутня. Таким чином, вважає, що при відсутності отримання доходу (готівки) зазначена операція не є реалізацією палива, що встановлено п 11. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою НБУ №148 від 29.12.2017. Звертає увагу суду, що зазначені факти розглянуті в справі про адміністративне правопорушення №330/2573/19 Якимівським районним судом і постановою суду від 13.12.2019 закрито провадження у справі за відсутності адміністративного правопорушення. В зв`язку з викладеним, просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12.11.2019 №.

Ухвалою судді від 02.12.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 23.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено перше судове засідання на 14 січня 2020 року.

Протокольною ухвалою від 14.01.2020 розгляд справи відкладений на 29 січня 2020 року.

Відповідач позов не визнав, 15 січня 2020 року надав суду відзив (вх. №2187), у якому пояснює, що під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 отримано ліцензію на роздрібну торгівлю пальним №1900287 від 26.07.2019 з терміном дії з 26.07.2019 до 26.07.2024. Стверджує, що згідно з базою даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» інформаційної системи ІС «Податковий блок» встановлено, що позивач на вказаній АЗС через реєстратор розрахункових операцій моделі АЗС РOS Міnі (заводський номер ТN80080320, фіскальний номер ) здійснювала роздрібну торгівлю пальним, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним в період 01.07.2019, що є порушенням ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Опис пального, реалізованого в період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним додається до акта перевірки. Враховуючи вищевикладене, вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято згідно з законодавством України, а позовні ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

29 січня 2020 року у судовому розгляді оголошена перерва до 12 лютого 2020 року.

Представником відповідача через канцелярію суду до матеріалів справи долучені додаткові пояснення (вх. №6240 від 10.02.2020), у яких зауважує, що з аналізу приписів ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 5-8 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 №547, для спірних обставин правомірним є наступний висновок: в разі відсутності в фіскальній пам`яті РРО POS MINI з фіскальним номером після 6:44 год. 01.07.2019 операцій зі скасування помилкових сум, а також відсутні акти, що містять дані про помилкові суми та реквізити розрахункових документів, операції, проведені позивачем 01.07.2019 через РРО POS MINI з фіскальним номером є розрахунковими. Звертає увагу суду, що позивач до матеріалів справи надав копію сторінок 42 і 48 Книги обліку розрахункових операцій №р/4, де містяться: 1) Х-звіт №1604 з інформацією про продажі пального та суми оплат з 01.07.2019 06:27:38 по 01.07.2019 06:44:24, який фактично роздруковано 30.07.2019 о 12:00:36; 2) Z-звiт №933, який сформовано після обнуления регістрів 30.07.2019 о 12:05:51 та який містить інформацію по чекам № 7249 на суму 135,00 грн. та №7250 на суму 399,90 грн. (загальна сума по двом чекам складає 534,90 гри.); 3) Запис в розділі 2 Книги ОРО за 30.07.2019 про оприбуткування готівкових коштів в сумі 534.90 грн., отриманих 01.07.2019 відповідно Z -звіту №933. Таким чином, наявність інформації в Книзі ОРО про оприбуткування готівкових коштів в сумі 534,90 гри. на підставі Z -звіту №933 свідчить, на думку відповідача, про надходження 01.07.2019 до каси позивача грошових коштів за продаж пального. Щодо твердження позивача, що при прийнятті рішення не були враховані пояснення, вважає, що позивач станом на 22.10.2019 обізнаний щодо фактів продажу пального 01.07.2019 та не заперечував проти них, єдине, на що ФОН ОСОБА_1 звертала увагу про необізнаність щодо такого продажу саме в день проведення цих операцій., отже пояснення позивача в ході проведення перевірки лише підтверджують правомірність прийнятого відповідачем рішення. Стосовно посилань представника позивача на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 13.12.2019 у справі №330/2573/19 зауважує, що відповідач погоджується з таким рішенням та не наполягає на тому, що позивач особисто здійснила продаж палива без наявної ліцензії, але для застосування до суб`єктів господарювання фінансової санкції у разі порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 цього Закону достатньо встановити лише подію без визначення ступеня вини особи. В межах перевірки встановлено факти продажу палива без наявності ліцензії, які відбулись 01.07.2019 па об`єкті господарювання, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , тобто актом фактичної перевірки зафіксовано події, які є підставою для застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу відповідно до ст. 17 Закону.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, в судовому засіданні 12 лютого 2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 (код ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем, 02.10.2012 (Номер запису: 2 003206). Видами діяльності позивача є Код КВЕД 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); Код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним; Код КВЕД 36.00 Забір, очищення та постачання води; Код КВЕД 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.

За заявою позивача (вх. від 22.07.2019 №43547/ФОП) ГУ ДФС у Запорізькій області видано позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900287, дата реєстрації 26.07.2019, терміном дії з 26.07.2019 по 26.07.2024 на об`єкт торгівлі - АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. В додатку до ліцензії №1900287 зазначено про використання на об`єкті торгівлі РРО POS MINI, заводський номер ТN80080320, фіскальним номером .

16 жовтня 2019 року працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведена фактична перевірка за місцем провадження діяльності зі зберігання та реалізації пального (АЗС), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність - ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами, вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального, порядку приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обігу нафти і нафтопродуктів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

Перед початком перевірки особисто позивачу пред`явлено службові посвідчення та направлення від 15.10.2019 №132, №133, копію наказу від 15.10.2019 №451 «Про проведення фактичної перевірки» отримано останньою, про що свідчить її підпис у відповідних графах вказаних направлень.

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно з базою даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» інформаційної системи ІС «Податковий блок» встановлено, що позивач на АЗС за адресою: АДРЕСА_1, через реєстратор розрахункових операцій моделі АЗС РOS Міnі, заводський номер ТN80080320, фіскальний номер , здійснювала роздрібну торгівлю пальним, без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме: чек №7249 від 01.07.2019 06:27:38, газ на суму 135,00 гривень, №7250 від 01.07.2019 06:44:24, бензин А-92, на суму 399,90 грн., що є порушенням ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Опис пального, реалізованого в період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним додається до акта перевірки.

Під час проведення фактичної перевірки» ФОП ОСОБА_1 вручене запрошення від 16.10.2019 для надання документів, підписання матеріалів, надання вмотивованих пояснень.

Крім того, 22 жовтня 2019 року позивач надала особисті письмові пояснення: «30.06.2019 оператор АЗС в 7 год. 00 хв. Заступив на зміну, яка закінчувалась 01.07.2019. Зазначеному оператору було зазначено, що після 00 год. 00 хв. 01.07.2019 реалізацію палива припинити, але 01.07.2019 було реалізовано газ та бензин А-95, реалізація відбулась за ініціативою оператора, без мого відома.»

За результатами перевірки контролюючим органом складений відповідний акт від 22.10.2019, реєстраційний №0054/08/01/32/ НОМЕР_1 від 22.10.2019 (далі - Акт), згідно із яким перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема, ч.20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: реалізація пального в період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Вказаний Акт вручений під підпис особисто позивачу, про що свідчить її підпис у відповідній графі.

На підставі матеріалів перевірки та висновків Акта, 12 листопада 2019 року ГУ ДПС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення форми «С» №, яким за порушення ч. 20 ст. 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 9 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону до позивача застосовано сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 250 000,00 грн., яке разом із розрахунком штрафних санкцій у той самий день направлено на адресу позивача поштою та вручене поштою 16 листопада 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення.

Не погоджуючись із зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 16.09.2019 на нього, однак відповідно до рішення Державної податкової служби України № 9565/6/99-00-08-05-05 від 15.11.2019 оскаржене рішення залишене без змін, а скаргу - без задоволення.

Проте, вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР)

Згідно абзацу 57 статті 1 Закону №481 роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон №2628-VIII) внесено зміни, зокрема, і у статтю 15 Закону №481/95-ВР. Цією статтею визначено правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Нормами зазначеної статті запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

У відповідності до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 8 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривен.

Механізм застосування фінансових санкцій; передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з пунктом 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним, з 01 липня 2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР, у вигляді штрафу - 250000 гривень.

Тобто, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі встановлення факту роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії.

Позивачем не заперечується факт відсутності станом на 01.07.2019 ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, однак зазначає, що чеки РРО від 01.07.2019 сформовані помилково, факту реалізації та готівкових надходжень за реалізоване паливо немає.

На вимогу пункту 7 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється органом доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Як встановлено згідно з інформаційно-аналітичною системою "Податковий блок" підсистеми "Чеки РРО" виявлено факт реалізації 01 липня 2019 року пального без наявності ліцензії.

Разом із цим, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що актом перевірки від 22.10.2019 (реєстрація в ДПС №0054/08/01/32/ НОМЕР_1 від 22.10.2019) факт роздрібної реалізації пального не встановлено. За зазначеним актом встановлено лише наявність двох чеків №7249 від 01.07.2019 на газ вартістю 135,00 гривень та №7250 на бензин А-92 вартістю 399,9 грн.

Обидва чеки сформовані під час перезміни, - 06:27 та 06:44, коли за відсутності роботи АЗС було прийнято рішення про злив з заправочних автоматів палива з метою підтримання безпеки виробництва.

Відсутність реалізації підтверджується:

- Книгою обліку операцій на РРО, яка зареєстрована в Якимівському відділенні Мелітопольської ОДПІ 05.10.2018, де на 42 сторінці є в наявності два розрахункові чеки від 01.07.2019 на газ вартістю 135 гривень та на бензин А-92 вартістю 399,9 грн, які по Х-звіту проведені за №933 30.07.2019 в 12:00, це також зазначено в чеках (обнуління регістрів). Відповідно в зазначеній книзі ця операція відображена на 48 сторінці 30.07.2019 під № 933 на загальну суму 534,90 грн.

- Книгою обліку доходів та витрат №2/4818, розпочатою 01.01.2014, зареєстрованій в Якимівському відділенні Мелітопольської ОДПІ 31 жовтня 2013 року №1818, де реалізація 01 липня 2019 року відсутня.

Вказані обставини встановлені постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 13.12.2019 по справі № 330/2573/19 (3/330/677/2019) за матеріалами про адміністративне правопорушення, що надійшли з ГУ ДПС у Запорізькій області щодо Анненко О.В., яка набрала законної сили 24 грудня 2019 року.

За приписами частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, при відсутності отримання доходу (готівки) зазначена операція не є реалізацією палива.

При цьому, під час судового розгляду справи з`ясовано, під час фактичної перевірки ці обставини не встановлювались працівниками контролюючого органу, вказані документи також не досліджувались, а при прийнятті оскарженого рішення відповідач використав лише наявну інформацію з інформаційної системи обліку даних РРО, у зв`язку з чим суд доходить висновку про недоведеність вини позивача, та як наслідок відсутності у його діях складу податкового правопорушення, санкція за яке передбачена абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Оскільки матеріалами справи не підтверджено, що позивачем було здійснено реалізацію пального за відсутності відповідної ліцензії, що є порушенням статті 15 Закону №481/95-ВР, за що передбачена відповідальність статтею 17 зазначеного Закону, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірне рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 500,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №МВ34556020 від 20.11.2019. За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 12 листопада 2019 року №.

3. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2500 (дві тисячі п`тсот) гривень 00 копійок присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 02.06.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко