Справа № 337/1766/20
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до заступника командиру взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Волкодава Віталія Віталійовича, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2020р. позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 09.05.2020р. відповідачем винесена постанова ЕАМ №2508764 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. за те, що він 09.05.2020р. о 18.07год. по вул.Героїв 93-ї бригади в м.Запоріжжі в порушення п.31.4.3 ПДР керував автомобілем «Hyndai Sanata FE», державний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний номер НОМЕР_2 , на якому не працювали стоп сигнали та світлові покажчики повороту.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, встановлені відповідачем обставини не відповідають дійсності, поліцейським не наведено доказів, на яких ґрунтуються його висновки щодо доведеності вини у вчиненні саме цього адміністративного правопорушення.

Зокрема, позивач вважає, що посилання відповідача на порушення ним п.31.4.3 ПДР і відповідно кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КУпАП є безпідставними. Зазначений пункт ПДР визначає зовнішні світлові прилади, за наявності несправностей в яких забороняється експлуатація ТЗ. В даному випадку він не порушував цього пункту, оскільки на його ТЗ зовнішні світлові прилади відповідали вимогам конструкції ТЗ, не було порушено регулювання фар, на світлових приладах є розсіювачі, лампи відповідають типу світлового приладу, на світлових приладах не нанесено тонування бо покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання. Крім того, навіть, якщо такі несправності виникли в дорозі, відповідно до п.31.5 ПДР він мав право усунути їх на місці або з дотриманням запобіжних заходів доїхати до місця стоянки чи ремонту. Лише у відповідності до п.31.6 «б» ПДР забороняється подальший рух ТЗ, в яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Але в даному випадку він також не вчиняв цього порушення, оскільки події за його участю мали місце не в темну пору доби. Отже, в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідач в порушення ст.276 КУпАП розглянув справу на місці вчиненні правопорушення, а не за місцем його вчинення, яким відповідно до рішення КСУ від 26.05.2015р. є місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто адреса розташування УПП в Запорізькій області ДПП. Допустивши таке порушення, відповідач позбавив його інших процесуальних прав - права на правову допомогу, ознайомлення з доказами тощо. Таким чином, дії відповідача не відповідали вимогам ст.245,280,283 КУпАП.

Просить скасувати постанову поліцейського ЕАМ №2508764 від 09.05.2020р. та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 13.05.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

28.05.2020р. до суду надійшов відзив відповідача, в якому він позов не визнав повністю, вважає вимоги позивача є безпідставними, обставини, на які посилається в позовній заяві, не виключають в його діях події та складу інкримінованого правопорушення, факт порушення позивачем п.31.4.3 ПДР було візуально виявлено під час несення служби і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він діяв відповідно до норм чинного законодавства. У зв`язку з цим підстав для визнання постанови протиправною та її скасування немає. Просить в позові відмовити.

В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що постановою заступником командира взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Волкодав В.В. ЕАМ №2508764 від 09.05.2020р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. за те, що він 09.05.2020р. о 18.07год. по вул.Героїв 93-ї бригади в м.Запоріжжі в порушення п.31.4.3 ПДР керував автомобілем «Hyndai Sanata FE», державний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний номер НОМЕР_2 , на якому не працювали стоп сигнали та світлові покажчики повороту.

Вказана постанова була отримана особисто позивачем у день її винесення.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 12.05.2020р. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача - заступника командира взводу Волкодава В.В. від 09.05.2020р. ЕАМ №2508764 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Так, за змістом постанови ЕАМ №2508764 від 09.05.2020р. позивач визнаний винуватим в тому, що керував транспортним засобом з причепом, на якому не працювали стоп сигнали та світлові покажчики повороту, чим порушив вимоги п.31.4.3 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно з пп. «а,б» п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, бути уважним, стежити за технічним станом транспортного засобу.

Відповідно до п.31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей зовнішніх світлових приладів: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Крім того, відповідно до пп. «а» п.31.6 ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Ч.1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправностізовнішніх світлових приладів (темної пори доби)у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд, по-перше, виходить з того, що відповідач в порушення вимог ст.77 КАСУ не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.72 КАСУ на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог п.31.4.3 ПДР - керування ТЗ з несправностями зовнішніх світлових приладів в темну пору доби, яке передбачено диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП, саме в силу його умисних протиправних дій.

Доданий відповідачем до відзиву та відтворений судом відеозапис подій суд вважає неналежним доказом, оскільки він жодним чином не підтверджує факту керування позивачем транспортним засобом в темну добу пори з несправностями зовнішніх світлових приладів, які визначені п.31.4.3 ПДР, тобто не відображає відомостей про вчинення правопорушення,а містить лише фіксацію процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови. Також в постанові про накладання адміністративного стягнення відповідачем в порушення вимог ст.283 КУпАП не зазначено технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис.

Доводи відповідача про те, що позивач не надав суду доказів в обґрунтування своїх вимог, суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам ст.77 КАС України та принципу презумпції невинуватості, закріпленому ст.62 Конституції України, в силу яких саме відповідач як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про накладання на позивача адміністративного стягнення, невірно оцінив обставини справи та дав їм невірну правову оцінку.

Зокрема, за змістом оскаржуваної постанови позивач звинувачений в тому, що керував ТЗ з причепом, на якому не працювали стоп сигнали та світлові покажчики повороту.

Відповідно до п.9.1 ПДР сигнали, які подаються світловими покажчиками повороту, та сигнали гальмування є попереджувальними сигналами, правила користування якими визначені розділом 9 ПДР.

Неподання таких сигналів з дотриманням вимог розділу 9 ПДР при початку руху або зміні його напрямку становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а не ч.1 ст.121 КУпАП, як визначено відповідачем.

При цьому, на наданому відповідачем відеозаписі зафіксовано, як на вже зупиненому поліцейськими автомобілі з причепом горять фари аварійної сигналізації, які при русі ТЗ виконують функцію світлових покажчиків повороту, що фактично свідчить про технічну справність цих покажчиків сигналів і виключає кваліфікацію дій за керування ТЗ з технічними несправностями таких сигналів за ч.1 ст.121 КУпАП.

За зазначених обставин суд вважає, що відповідач Волкодав В.В. як суб`єкт владних повноважень при накладанні на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП, не врахував вищевикладені норми законодавства, невірно встановив та оцінив обставини справи, не зібрав належні та допустимі докази вчинення позивачем такого правопорушення, невірно кваліфікував протиправні дії, тобто діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є протиправними і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Запорізькій області ДПП, посадова особа якого була відповідачем у даній справі, на користь позивача понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40грн.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.7,9,121,122,245,250-252,268,280,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,139,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову заступника командира взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Волкодава Віталія Віталійовича ЕАМ №2508764 від 09.05.2020р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАп відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96, понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

На підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

10.06.2020