Справа № 452/434/18
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/434/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" грудня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами позовного провадження, встановленого для розгляду окремих категорії термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської Державної фіскальної служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

за участю позивача ОСОБА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 21 лютого 2018 року пред`явив адміністративний позов до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови, винесеної виконувачем обов`язків заступника начальника Львівської митниці ДФС Македоном П.М. 13 лютого 2018 року у справі про порушення митних правил та притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що у вказаній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначено, що він перевищив більш на десять днів, встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу - автомобіля марки « AUDI A4 AVANT», номерний знак НОМЕР_1 , однак вважає, що вказана постанова винесена без з`ясування фактичних обставин справи, а тому повинна бути скасована з наступних підстав.

26 січня 2018 року о 21 год. 48 хв. він прямував з України до Республіки Польща через митний пост «Смільниця» Львівської митниці ДФС України і під час митного контролю працівниками митниці було повідомлено, що 9 січня 2018 року о 16: 29 він ввіз на митну територію України вказаний транспортний засіб без письмового декларування та сплати митних платежів та не вивіз його у строк, передбачений ст. 95 Митного кодексу України.

На його пояснення та надані письмові підтверджуючі документи щодо поломки транспортного засобу на території України та тривалого періоду ремонту автомобіля з 14 січня 2018 року по 26 січня 2018 року і підтверджуючих документів про повідомлення митниці про таку поломку електронним листом, працівники митниці відповіли, що мав місце збій в електронній системі щодо отримання вхідної кореспонденції, у зв`язку із чим митниця не отримала його повідомлення, та незважаючи на підтверджуючі документи поважності причин невивезення автомобіля з митної території України, його, позивача, було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, не відповідають обставинам справи посилання у постанові на те, що він, ОСОБА_1 , не звернувся до найближчого органу доходів і зборів та документів не надав, оскільки був присутній під час розгляду справи і надав оригінал заяви про ремонт, відомість з електронної скриньки про надіслання заяви на адресу митниці та документи щодо належного суб`єкта господарювання, який здійснював ремонт автомобіля.

Згідно ухвали суду від 26 вересня 2019 року до участі у справі залучено другого відповідача - Македона П.М .

Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 у підтримання позову посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав відзив, у якому позов ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що постанова у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, так як позивач не вивіз транспортний засіб з митної території України, у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк, а також не повідомив найближчий орган доходів і зборів про обставини подій, у зв`язку з якими порушено строк, жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, подано не було.

Крім цього, позивач посилається на факт поломки автомобіля, однак поломка та перебування його на ремонті не відносяться до аварії чи обставин непереборної сили і не можуть звільняти особу від відповідальності, а відтак просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі обставин у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Із постанови від 13 лютого 2018 року у справі про порушення митних правил, винесеної виконувачем обов`язків заступником начальника Львівської митниці ДФС Македоном П. М. відомо, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн. за те, що ОСОБА_1 09.01.2018 року через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Смільниця-Кросценко» Львівської митниці ввіз на митну територію України автомобіль марки «UDI A4 AVANT», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України, і станом на 26.01.2018 вказаний автомобіль з митної території України не вивіз (а. с. 7-8).

Даючи правову оцінку зазначеній постанові, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (далі МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 3 ст. 470 МК України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Невизначеність щодо віднесення транспортних засобів особистого користування до товарів, які є предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 МК України законодавцем усунута шляхом прийняття Закону України від 08.11.2018 р. N 2612-VIII, згідно якого ст. 470 МК України викладена у такій редакції «Недоставлення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів до митного органу призначення, видача їх без дозволу митного органу або втрата», а також частина перша статті 381 МК України доповнена абзацом другим такого змісту: "Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу".

Відповідно до п. 1) ч. 1 та ч. 2 ст. 95 МК України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний, зокрема терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 5 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Позивач факт порушення терміну вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України не заперечує, проте вказує, що причиною порушення послугували обставини непереборної сили - несправність транспортного засобу, на підтвердження чого ним подано документи, що підтверджують факт ремонту автомобіля та повідомлення Львівської митниці ДФС про причини такого невивезення у строки, передбачені ч. 1 ст. 95 МК України.

Із письмового повідомлення ОСОБА_1 та підтвердження про відправлення електронного листа на адресу Львівської митниці ДФС видно, що 14 січня 2018 року він повідомив начальника Львівської митниці ДФС про те, що транспортний засіб марки« AUDI A4 AVANT», номерний знак НОМЕР_1 , який ввезений в режим транзиту 9 січня 2018 року, не може бути вивезений за межі митної території України у строк, встановлений ст. 95 МК України у зв`язку із його поломкою, автомобіль перебуває на території приватного підприємства «Метал-Бом» по вул. Промисловій, 3/7 у м. Самборі і вказане повідомлення надіслане з поштової скриньки позивача 14 січня 2018 року о 16 год. 23 хв. (а. с. 11).

Тобто, отримавши таку заяву відповідач мав можливість ідентифікувати транспортний засіб за місцем його ремонту.

Із свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, свідоцтва платника єдиного податку, акта № 671-АБ і акта виконаних робіт, виданих ПП «Метал-БОМ», та товарного чека відомо, що автомобіль марки «AUDI A4 AVANT», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 26 січня 2018 року на замовлення ОСОБА_1 перебував на ремонті ходової частини у вказаному підприємстві з 14.01.2018 по 26.01.2018 (а. с. 15, 16, 17, 18, 19,20).

Ураховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 вжив заходів щодо ремонту даного транспортного засобу та повідомлення Львівської митниці ДФС про такий ремонт, і зразу після ремонту 26.01.2018 вказаний автомобіль з митної території України вивіз, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 470 МК України, що не було враховано відповідачем під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 1712 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 13 лютого 2018 року у справі про порушення митних правил, винесену заступником начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Македоном П.М., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - штрафу у розмірі 8 500 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя