Справа № 127/4670/20
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4670/20
Провадження № 2-а/127/105/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовомадвоката Юрцева Василя Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області командира роти старшого лейтенанта поліції Русінова Євгенія Павловича про скасування постанови серії EAK № 2101564 від 13.02.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Юрцев В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області командира роти старшого лейтенанта поліції Русінова Є.П. про скасування постанови серії EAK № 2101564 від 13.02.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

13 лютого 2020 року, інспектором патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області командиром роти старшим лейтенантом поліції Русіновим Є.П., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії EAK № 2101564, про те, що 13.02.2020, о 10 год. 41 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 196км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» р/н НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія свідоцтво про реєстрацію та не надав перевагу в русі автомобілю швидкої допомоги, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, чим порушив п. 3.2 ПДР України - ненадання переваги в русі транспортному засобу швидкої медичної допомоги, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Так, 13.02.2020 позивач рухався на своєму транспортному засобу Volkswagen Touareg НОМЕР_1 по Хмельницькому Шосе, в той час коли він стояв на перехресті на лівій проїзній частині дороги з увімкненим сигналом лівого повороту, щоб здійснити маневр розвороту його наздогнав транспортний засіб швидкої медичної допомоги з увімкненими проблисковими маячками. Так як дане перехрестя регулюється світлофором і в той момент на світлофорі було увімкнене червоне світло, то відповідно транспортний засіб Позивача залишився стояти на місці для того, щоб не створювати своїми діями аварійної ситуації та перешкод для проїзду швидкої медичної допомоги. Відповідно до правил дорожнього руху Водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів Правил дорожнього руху, за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. Тому Позивач, маючи намір здійснити розворот, про що й свідчили сигнальні знаки автомобіля, а саме - поворот наліво, зупинившись на червоному світлі світлофора, не створював ніяких перешкод для об`їзду його транспортного засобу з правого боку чи з лівого - по смузі зустрічну руху, що має право транспортний засіб швидкої медичної допомоги. До того ж слід зазначити, що права частина дороги була вільна на той момент і транспортний засіб швидкої медичної допомоги міг об`їхати транспортний засіб Позивача саме по вільній правій смузі дороги, тим паче, що він рухався прямо на відміну від Позивача. Поступаючись місцем транспортному засобу швидкої медичної допомоги, Позивач створив би аварійну ситуацію іншим транспортним засобам, так як для того щоб прийняти вправо та зупинитись біля правого краю проїзної частини, позивачу потрібно було почати рух заднім ходом в бік швидкої медичної допомоги так як перед автомобілем позивача стояв інший автомобіль, який теж зупинився на червоний сигнал світлофору, і лише після цього приймати вправо до правого краю проїзної частини. Більше того, враховуючи близьку відстань від автомобіля позивача до авто швидкої медичної допомоги, позивач не міг вчинити й вищеописаних дій так як здаючи назад вчинив би ДТП із автомобілем швидкої допомоги.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Проте від захисника Юрцева В.С. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позивні вимоги підтримує в повному обсязі та просить прийняти рішення за наявними матеріалами у справі.

Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, при цьому надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.02.2020 інспектором патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області командиром роти старшим лейтенантом поліції Русіновим Є.П., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії EAK № 2101564, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Як вбачається зі змісту постанови інспектором патрульної поліції встановлено, що що 13.02.2020, о 10 год. 41 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 196км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» р/н НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та не надав перевагу в русі автомобілю швидкої медичної допомоги, який рухався з увімкненими проблисковими маячками, чим порушив п. 3.2 ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 3.2 ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор поліції Русінов Є.П. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення, його права та проведено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Русінов Є.П. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В своєму позові позивач оспорює факт порушення ним п. 3.2 ПДР, а саме: ненадання переваги в русі транспортному засобу швидкої медичної допомоги, що рухається з увімкненими спеціальними сигнальними пристроями. Крім того у відповіді на відзив, Юрцев В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що із відео, яке було зафіксоване реєстратором швидкої медичної допомоги та було подано відповідачем до суду в якості електронного доказу на моменті 3 хв. 30 с. чітко видно, що позивач рухався прямо по лівій смузі проїзної частини дороги попутного напряму згідно наказового дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» (дозволяє рух лише прямо. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений, а також, установлений на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя). Коли транспортний засіб швидкої медичної допомоги з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом впритул наблизився до транспортного засобу позивача, останній, внаслідок затору, який був попереду - припинив рух свого автомобіля чим не створив ніяких перешкод для проїзду транспортного засобу швидкої медичної допомоги, адже із відео доказу видно, що права смуга дороги попутного напрямку була вільна і транспортний засіб швидкої медичної допомоги міг вільно та безперешкодно проїхати саме по правій смузі проїзної частини попутного напряму.

До того ж адвокат Юрцев В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 наголосив, що карета швидкої допомоги з увімкненими спеціальними світовими та звуковими сигналами у супроводі поліцейських не їхала на екстрений виклик, а вони лише проводили соціальний експеримент. Такі дії водія карети швидкої допомоги та патрульних поліції є незаконними.

Судом оглянуто відеозапис, наданий інспектором поліції, який суд вважає таким, що підтверджує порушення ОСОБА_1 п. 3.2 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого відеозапису вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 під час руху не виконав вимоги п. 3.2 ПДР України ненадання переваги в русі транспортному засобу швидкої медичної допомоги, що рухається з увімкненими спеціальними сигнальними пристроями. При цьому, враховуючи ті обставини, що автомобіль, що порушив правила дорожнього руху було одразу зупинено та інспектором поліції встановлено особу водія, що підтверджується вказаними в постанові даними щодо порушника ПДР.

Крім того, з дослідженого відеозапису чітко вбачається, що автомобіль, який рухався перед транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , приймає вправо, здійснює зупинку біля краю проїзної частини та подає відповідний сигнал для пропуску автомобіля швидкої медичної допомоги, натомість марки транспортний засіб «Volkswagen Touareg» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 продовжує свій рух прямо, умисно не надаючи переваги в русі автомобілю швидкої медичної допомоги, тобто порушуючи ПДР України, а тому, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з викладених підстав. Також, незгода з винесеною інспектором поліції постановою, без посилань на належні та допустимі докази, не може свідчити про протиправність постанови.

Посилання представника позивача на відсутність події та складу адміністративного правопорушення у зв`язку із тим, що транспортний засіб швидкої медичної допомоги не поспішав на виклик, а здійснював рух в межах соціального експерименту, суд вважає необґрунтованими та такими, які зроблені за відсутності на те ґрунтовних підстав, адже даний експеримент проводився саме з метою виявлення фактів даних правопорушень з боку водіїв транспортних засобів. Також метою даного заходу була профілактика, підвищення дисципліни та особистої відповідальності кожного із водіїв, оскільки в умовах перенавантаженого дорожнього руху та інтеграції українського суспільства в європейський та світовий економічний простір вимагає від кожного з водіїв неухильного дотримання правил дорожнього руху, адже ненадання переваги в русі швидкої медичної допомоги може коштувати комусь життя.

Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також його невинуватість у вчиненні правопорушення, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП ).

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем було надано до суду докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано, доведено не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову адвоката Юрцева Василя Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області командира роти старшого лейтенанта поліції Русінова Євгенія Павловича про скасування постанови серії EAK № 2101564 від 13.02.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя