Справа № 160/3851/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року Справа № 160/3851/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
08.04.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з позовом до Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 20.03.2020 року № 56595497, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.03.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано оригінал постанови про накладення штрафу від 20.03.2020 року № 56595497, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижирук О.О. у виконавчому провадженні № 56595497.
Позивач вважає зазначену постанову про накладення штрафу протиправною, необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та такою, що підлягає скасуванню.
Не враховуючи отриману інформацію про добровільне виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі № 804/865/18, державним виконавцем 20.03.2020 винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн за невиконання без поважних причин боржником рішення.
При винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем порушені норми пункту 1 статті 75 Закону, яка передбачає, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Позивач зазначає, що на думку державного виконавця, Головним управлінням рішення суду виконане частково, але при цьому, Законом не передбачено накладення штрафу за часткове невиконання рішення, як це зазначено в обґрунтуванні постанови про накладення штрафу.
На думку позивача, накладення штрафу на Головне управління за невиконання рішення суду без поважних причин є неправомірним, оскільки суперечить нормам чинного законодавства України та дійсним обставинам справи.
Ухвалою суду від 13.05.2020 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
29.05.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, який долучено до матеріалів справи. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що відповідно до листів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.05.2018 року та від 01.08.2018 року боржником рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку, при цьому перерахунок, здійснений за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року стягувачу не виплачено. Тобто, в цілому рішення суду боржником не виконано.
За поясненням відповідача, зі змісту рішення суду чітко встановлюється необхідність зобов`язання боржника особисто вчинити певні дії, а вчинення визначених дій не може бути проведено без участі боржника, тому державний виконавець не може організувати виконання самостійно у відповідності до повноважень, наданих йому законом. Враховуючи викладене, державним виконавцем 07.08.2018 року було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., яку рекомендованим листом направлено боржнику.
Відповідач зазначив, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 0440/6386/18 від 12.11.2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 07.08.2018 року (ВП № 56595497), тобто постанова від 07.08.2018 року про накладення штрафу на боржника - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 5100 грн. залишено судом чинною.
15.08.2018 року на адресу ГУНП в Дніпропетровській області державним виконавцем відділу було внесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення в порядку вимог ст. 382 КК України.
На підставі зазначеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі № 804/865/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України» № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України» від 09.03.2006 року № 268, починаючи з 01.01.2016 року.
На виконання рішення суду по справі № 804/865/18 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 06.06.2018 року видано виконавчий лист № 804/865/18.
15.06.2018 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56595497 на підставі виконавчого листа № 804/865/18, виданого 06.06.2018 року, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України» № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України» від 09.03.2006 року № 268, починаючи з 01.01.2016 року.
07.08.2018 року державним виконавцем було винесено постанову ВП №56595497 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2018 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі №0440/6386/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП №56595497 від 07.08.2018 року.
Відмовлено в задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП №56595497 від 07.08.2018 року.
27.03.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано постанову про накладення штрафу від 20.03.2020 року № 56595497, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дрижирук О.О. у виконавчому провадженні № 56595497, якою: за невиконання без поважних причин рішення суду в повному обсязі накласти на боржника Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області штраф на користь держави у розмірі 10 200 грн.
20.03.2020 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 56595497 на підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у Законі № 1404-VIII органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.
Відповідно до статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (частина перша статті 63 Закону № 1404-VIII).
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Закону № 1404-VIII:
- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання;
- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018р. № 103 (далі - Постанова № 103), в редакції до 01.01.2020р., визначено:
- перерахувати з 01.01.2016р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018р.
Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:
- з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.;
- з 01.01.2020р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
З 01.01.2020р. пункт 3 Постанови № 103 виключено згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» від 24.12.2019р. № 1088, відповідно до підпункту 2 пункту 1 якої установлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 року виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 року перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 року, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.
Суд зазначає, що державним виконавцем встановлено невиконання судового рішення в повному обсязі, що є порушенням статті 129-1 Конституції України, у зв`язку із тим, що рішення носить зобов`язувальний характер та його виконання підлягає виконанню боржником особисто. За невиконання без поважних причин боржником рішення, оскільки воно не може бути виконано без участі боржника, державним виконавцем застосовано штраф за повторне невиконання рішення.
При цьому, позивач зазначав, що виплата перерахованої пенсії буде здійснена в порядку, встановленому Постановою № 103.
Аналізуючи наведені положення законодавства суд звертає увагу, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Аналіз законодавства, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення та відсутність поважних причин.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як встановлено судом, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу судове рішення було виконано позивачем частково, а саме: здійснено перерахунок та часткову виплату нарахованих сум пенсії, виплата сум пенсії в подальшому здійснювалась з урахуванням порядку, встановленого пунктом 3 Постанови № 103.
Постановою № 103 запроваджено поетапний порядок виплати перерахованих за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. пенсій певним категоріям громадянам, при цьому обумовивши виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.
Вказаним нормативно-правовим актом не змінюється регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій, а лише визначено порядок виплати перерахованих виплат.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Тому, саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.
Постанова № 103, яка прийнята на підставі статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» містить приписи, які визначають дії органів Пенсійного фонду України під час здійснення своїх повноважень із перерахунку пенсії усім, кому вони призначені згідно з вказаним Законом. Цей Закон не встановлює порядку перерахунку і виплати пенсій, але відносить регулювання цього питання до відання Кабінету Міністрів України.

Якщо виходити з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при перерахунку і виплаті пенсій зобов`язане керуватися положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та виданими на його виконання постановами Кабінету Міністрів України, то питання про поважність причин невиконання судового рішення державний виконавець має вирішувати з урахуванням усіх аспектів правового регулювання правовідносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, яким пенсію призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Разом з тим, встановлені судом обставини свідчать про те, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії за вказаним рішенням зумовлена не неналежним виконанням своїх обов`язків, а регулюванням порядку виплати перерахованих пенсій Постановою № 103 та відповідним фінансуванням витрат на виплату цих пенсій.

Таким чином, у даному випадку, позивач не мав об`єктивної процедурної та фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у 2018 році не виділялись. В подальшому виплати здійснювались згідно з Постановою № 103.

У даному випадку не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані суми пенсії без поважних причин.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі № 0840/3476/18, від 07.11.2019р. у справі № 420/70/19, від 15.04.2020р. у справі № 811/1324/18, від 15.05.2020р. у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020р. у справі № 310/6910/16-а.

Окрім того, суд звертає увагу, що законодавством не передбачено накладення штрафу за часткове невиконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 року по справі № 811/1470/18 щодо скасування постанови про стягнення штрафу у зв`язку з виконанням ГУ ПФ України судового рішення в тій частині, в якій було профінансовано перерахунок пенсій вищевказаній категорії пенсіонерів державою, а тому, з його сторони відсутнє невиконання судового рішення з неповажних причин.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені норми законодавства, суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для застосування штрафу оскаржуваною постановою, оскільки неповне виконання рішення суду, про яке зазначає відповідач, зумовлено особливостями правового регулювання процедури виплати перерахованих сум пенсії та відповідним фінансуванням такої процедури.

Відтак, накладення штрафу на Головне управління за невиконання рішення суду без поважних причин є неправомірним, оскільки суперечить нормам чинного законодавства України та дійсним обставинам справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у державного виконавця в спірному випадку були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю та те, що в спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснює публічно-владні управлінські функції, як суб`єкт владних повноважень, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2102,00 грн., сплата якого підтверджується платіжним дорученням № 1959 від 30.04.2020 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 20.03.2020 року № 56595497, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, вул. Набережна Перемоги, буд. 29, м. Дніпро, ) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, пр. Д. Яворницького, 21-А, ) судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09.06.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька