Справа № 280/1178/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 червня 2020 року (14 год. 45 хв.)Справа № 280/1178/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.10.2019 №№ , ; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 № Ф-; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2019 № .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу про заниження ФОП ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності у загальному розмірі 404 641,97 грн., військового збору у загальному розмірі 33 720,17 грн. та зобов`язання зі сплати єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу від підприємницької діяльності, на суму 207 358,69 грн. Беручи до уваги вищезазначене, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є протиправними, у зв`язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень.

Ухвалою суду від 26.02.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 24.03.2020.

16.03.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №12128), який містить аналогічний зміст акту перевірки №678/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.08.2019. Представник відповідач проти позову заперечує та вказує, що прийняті податкові повідомлення-рішення, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є правомірними та таким, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржувані рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДПС прав, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.03.2020 провадження у справі зупинено до 18.05.2020.

Ухвалою суду від 18.05.2020 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 18.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 18.05.2020.

18.05.2020 у судовому засіданні, за клопотанням учасників справи, судом ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

У період з 15.04.2019 р по 26.04.2019, ГУ ДФС у Запорізькій області проведено планову документальну виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено Акт від 15.05.2019 №379/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із висновками, викладеними у акті перевірки, позивачем подані заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду яких ГУ ДФС у Запорізькій області вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку позивача згідно наказу від 12.08.2019 № 2793.

У період з 13.08.2019 по 19.08.2019, ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з метою з`ясування питань, що викладені у запереченні б/н від 12.06.2019 (вх. №36025/ФОП від 12.06.2019) до акту перевірки від 15.05.2019 №379/08-01-13-05/ НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено Акт від 27.08.2019 № 678/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Висновками акту перевірки від 27.08.2019 № 678/08-01-13-05/ НОМЕР_1 встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 269761,31 грн., у т.ч.: за 2017 рік на суму 151440,84 грн., за 2018 рік на суму 118320,47 грн.;

пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме: заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 22480,11грн. у т.ч.: за 2017 року в сумі 2620,07грн., за 2018 року в сумі 9860,04грн.;

п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, шо діє з 01.01.2016) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого одатковуваного доходу на загальну суму 207358,69 грн. у т.ч.: за 2017 рік на суму 87670,00грн., за 2018 рік на суму 119684,69 грн.

На підставі Акту перевірки від 27.08.2019 № 678/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 04 жовтня 2019 року прийняті:

податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 404 641,97 гривень, в тому числі 269 761,31 гривень за податковими зобов`язаннями та 134 880,66 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 33 720,17 гривень, в тому числі 22 480,11 гривень за податковими зобов`язаннями та 11 240,06 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-, згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 207 358,69 гривень;

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого вирішено застосувати до ОСОБА_1 штрафні санкції в розмірі 29 502,47 грн.

Позивач оскаржив вищевказані рішення до Державної податкової служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 20.12.2019 вих. № 13997/6/99-00-08-06-01 залишила без змін вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2018 № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2019 № , а рішенням про результати розгляду скарги від 11.01.2020 вих. №1289/6/99-00-08-05-04-06 без змін податкові повідомлення - рішення від 04.10.2019 №, №.

Не погодившись з податковими повідомленнями - рішеннями від 04.10.2019 №, № , вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2018 № Ф-, рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2019 № , прийнятими Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що підставою винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є висновки, що викладені в акті перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області № 379/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 15.05.2019 та з урахуванням акту перевірки № 678/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.08.2019 року.

ГУ ДПС у Запорізькій області зазначає, що в ході проведення перевірок встановлено порушення в частині безпідставного віднесення та включення до складу валових витрат суму по фіскальним чекам за придбане дизельне пальне у розмірі 841338,02 грн. у 2017 році та у розмірі 657 335,95 грн. у 2018 році, використання якого у господарській діяльності не встановлено, оскільки перераховані фіскальні чеки, які нібито придбані на АЗС ПАТ «УКРНАФТА» АЗС 07/084 м. Токмак, вул. Вишиваного Василя 6, ІД 00135390 та ПАТ «УКРНАФТА» АЗС 07/083 м. Токмак, вул. Ковальська 30, ІД 00135390 (адреси АЗС знаходяться в м. Токмак) не пов`язані зі здійсненням діяльності, оскільки, по перше: фіскальні чеки містять малий об`єм (від 5л. до 50л.) та постійну періодичність їх роздрукування, по друге: перевезення здійснюється по всій території України (згідно маршрутних листів), тобто щоденно, щогодини здійснювати придбання (заправлення палива в бак автомобіля) не є можливо, по третє: перевіркою встановлено, що згідно проведеного розрахунку вартість та об`єм дизельного паливо придбаного по безготівковому розрахунку використано у господарській діяльності.

При вирішенні даного спору, суд враховує норми Податкового кодексу України, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та зазначає, що згідно пп.14.1.36 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У статті 3 Господарського кодексу України вказано, що господарською діяльністю є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних та соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність вантажного автомобільного транспорту (код за КВЕД 49.41). Позивач перебуває на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 розділу II Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

За п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що чистий оподатковуваний дохід, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб - підприємців від провадження господарської діяльності, визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин тощо. При цьому, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів, які повинні містити обов`язкові реквізити.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся, здійснював господарську діяльності вантажного автомобільного транспорту по території України. ГУ ДФС у Запорізькій області не встановлено розбіжностей між даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки, та даними валового доходу, відображеному в податкових деклараціях позивача про майновий стан і доходи та додатку Ф4 до декларацій за 2017, 2018 роки.

Матеріалами справи підтверджується, що кошти на придбання дизельного палива для заправки автомобілів частково витрачалися позивачем готівкою, що передбачено наказом ФОП ОСОБА_1 № 1 від 02.01.2017 «Про забезпечення дизельним пальним» та № 5 від 03.12.2018 «Про внесення змін до наказу від 02.01.2017 № 1 «Про забезпечення дизельним пальним» (т.5 а.с.1,2).

Витрати на придбання дизельного пального за готівку є документально підтвердженими фіскальними чеками за 2017 - 2018 роки, які залучені позивачем до матеріалів справи (т.2,3,4).

Разом з цим, судом встановлено, що списання використаного дизельного пального від провадження господарської діяльності в 2017 - 2018 роках здійснювалося позивачем на підставі наказу ФОП ОСОБА_1 № 2 від 03.01.2017 «Про встановлення норм витрат паливо-мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» та доповнення до нього (т. 5 а.с.3, 6-7) щомісяця згідно актів про списання паливно - мастильних матеріалів (т.5 а.с.154-177), які були оформлені на підставі довідок нормативного використання палива за кожним транспортним засобом (т.5 а.с.8-153), які були складені виходячи з пробігу за маршрутами перевезення згідно листів вантажного автомобіля.

З урахуванням вищевказаного суд приходить до висновку, що витрати на придбання дизельного палива за готівкові кошти є пов`язаними з господарською діяльністю позивача та документально підтвердженими, тому обґрунтовано віднесені позивачем до складу витрат у 2017 році у розмірі 841 338,02 грн., у 2018 році - у розмірі 657 335,95 грн. декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2017 та 2018 роки, відповідно.

Щодо доводів податкового органу в обґрунтування висновків про завищення витрат на постійну періодичність, малий об`єм та адреси придбання пального на АЗС в м. Токмак, суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює обмеження у періодичності закупівель та кількості матеріальних цінностей, які відображаються у первинних документах. Натомість, одним із принципів підприємництва, що викладені в ст. 44 ГК України, є самостійність формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону. Крім того, відповідач, зазначаючи про безпідставне включення позивачем до складу витрат вартість придбаного дизельного палива не наводить обґрунтованих доводів того, що це дизельне паливо не було використане позивачем у його господарській діяльності.

Також на думку суду факт перевезення по всі території України згідно маршрутних листів не заперечує можливість придбання позивачем пального на АЗС у м. Токмак.

Що стосується доводу відповідача, що ним не встановлено розбіжностей згідно проведеного розрахунку між вартістю та об`ємом дизельного паливо придбаного по безготівковому розрахунку та використаного у господарській діяльності, то судом встановлено, що акти перевірок № 379/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 15.05.2019 та №678/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.08.2019 не містять таких розрахунків, що усуває можливість їх дослідження та перевірки.

З урахуванням вказаного вище, на думку суду ФОП ОСОБА_1 не здійснив заниження податку з доходів фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності у загальному розмірі 269 761,31 грн., тому відсутні підстави для визначення штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 134 880,66 грн.

Разом з цим, суд зазначає, що зазначені вище порушення призвели також і до донарахування військового збору в загальному розмірі 33 720,17 грн., єдиного внеску в розмірі 207 358,69 грн., визначенню штрафних санкцій у розмірі 29 502,47 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, тому позиція суду викладена вище повною мірою стосується і висновків відповідача щодо заниження позивачем військового збору та єдиного внеску.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень - рішень від 04.10.2019 №, № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 №Ф-, рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2019.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що неправомірно винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 04.10.2019 № , № , вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 № Ф-, рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2019, підлягають скасуванню, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 6752,23 грн. підлягають стягненню на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.10.2019 №№ , ; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 №Ф-; рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.10.2019.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6752,23 грн. (шість тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 23 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01.06.2020.

Суддя Ю.В. Калашник