Справа № 520/4225/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 червня 2020 р. № 520/4225/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/4225/2020 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 11 січня 2020 року за № 39.0/39.1-057/29-20 про відмову у державній реєстрації потужності;

- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області прийняти рішення про державну реєстрацію потужності з одночасним присвоєнням потужності особистого реєстраційного номеру згідно заяви від 10 січня 2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 11 січня 2020 року за № 39.0/39.1-057/29-20 про відмову у державній реєстрації потужності є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, з позовом не погоджується. У письмовому відзиві зазначив що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень є законним, вимоги позивача необґрунтованими у зв`язку із чим у задоволенні адміністративного позову просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.01.2020 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області із заявою про державну реєстрацію потужності. В розділі вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності зазначено діяльність, пов`язана з харчовими продуктами, які не потребують дотримання температурного режиму та можуть зберігатися при температурі вище 10 °С і залишатися придатними для споживання людиною, а саме: реалізація.

Згідно з заявою про державну реєстрацію потужності та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцем проживання ФОП ОСОБА_1 є - АДРЕСА_1 .

В якості адреси потужності оператора ринку зазначено: АДРЕСА_1 .

Вказано назву (опис) потужності: ізольоване приміщення загальною площею 65 кв.м.

11.01.2020 відповідачем складено повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у державній реєстрації потужності № 39.0/39.1-057/29-20.

Згідно вказаного повідомлення заяву позивача від 10.01.2020 про державну реєстрацію потужності розглянуто у відповідності до вимог ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР, керуючись Порядком проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, затвердженого наказом Міністерства агропродовольчої політики та продовольства від 10.02.2016 № 39, враховуючи невідповідність заяви частині 3 статті 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", а саме: надання у заяві неповної інформації щодо адреси потужності, на підставі пункту 2 підпункту 3.7. Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, затвердженого наказом Міністерства агропродовольчої політики та продовольства від 10.02.2016 № 39, частини 5 статті 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", прийнято рішення: фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 відмовити у державній реєстрації потужності та присвоєнні особистого реєстраційного номеру потужності за адресою: АДРЕСА_2 . Також вказано, що житловий будинок не є та не може бути потужністю за змістом пункту 69 частини 1 статті 69 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", відповідно заява від 10.01.2020 про державну реєстрацію потужності містить неповну інформацію: не зазначено адресу потужності, натомість зазначено житловий будинок та його адресу.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Закон України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР (далі по тексту - Закон № 771/97-ВР) регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

За визначенням п. 69 ч.1 ст. 1 Закону № 771/97-ВР потужності - споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.

У свою чергу, згідно з п. 50 ч.1 ст.1 Закону № 771/97-ВР об`єкти санітарних заходів - харчові продукти, допоміжні матеріали для переробки, предмети та матеріали, що контактують з харчовими продуктами.

Відповідно до п. 51 ч.1 ст.1 Закону № 771/97-ВР обіг - реалізація та/або зберігання харчових продуктів для цілей реалізації, включаючи пропонування до реалізації та/або іншої форми передачі, реалізації, розповсюдження або будь-яку іншу форму передачі незалежно від її здійснення на платній чи безоплатній основі. Дії, пов`язані з направленням на переробку (зміну призначеного використання), вилучення та/або відкликання, та/або утилізацію харчових продуктів, не вважаються обігом.

За визначенням п.31 ч.1 ст.1 Закону № 771/97-ВР компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Загальні засади державної реєстрації потужностей визначено статтею 25 Закону № 771/97-ВР.

Так, згідно з ч.1 ст.25 Закону № 771/97-ВР державній реєстрації підлягають потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів, на які не вимагається отримання експлуатаційного дозволу.

Державна реєстрація потужностей здійснюється компетентним органом шляхом внесення відповідної інформації до реєстру на безоплатній основі. Потужностям у реєстрі присвоюється особистий реєстраційний номер (ч.2 ст.25 Закону № 771/97-ВР).

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону № 771/97-ВР не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи потужності оператор ринку зобов`язаний подати (надіслати) до територіального органу компетентного органу заяву про державну реєстрацію потужності, в якій зазначаються найменування, ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), місце проживання оператора ринку, назва (опис) потужності, її адреса, заплановані види діяльності та перелік харчових продуктів, виробництво та/або обіг яких планується здійснювати, вид оператора ринку за класифікацією суб`єктів господарювання, визначеною Господарським кодексом України (суб`єкт мікро-, малого, середнього або великого підприємництва).

Заява про державну реєстрацію потужності засвідчується підписом оператора ринку або уповноваженої ним особи та реєструється територіальним органом компетентного органу в день її надходження (ч. 4 ст. 25 Закону № 771/97-ВР).

Згідно з ч.5 ст.25 Закону № 771/97-ВР підставою для відмови у державній реєстрації потужності є невідповідність заяви встановленій формі, надання в ній неповної інформації або наявність раніше прийнятого рішення про державну реєстрацію цієї потужності. Відмова у державній реєстрації потужностей з інших підстав не дозволяється. У рішенні про відмову в державній реєстрації потужності обов`язково зазначаються підстава для відмови та фактичні обставини, що підтверджують наявність такої підстави.

Рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації приймається протягом 10 календарних днів після отримання відповідної заяви оператора ринку. Копія рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації надається (надсилається) оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Процедуру державної реєстрації потужностей, які використовуються на будь-якій стадії виробництва та/або обігу харчових продуктів та не потребують отримання експлуатаційного дозволу, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам затверджено наказом Мінагрополітики та продовольства України від 10.02.2016 № 39, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2016 за № 382/28512 (далі по тексту - Порядок № 39).

Відповідно до п.1.3 Порядку № 39 оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку), який провадить діяльність, що відповідно до вимог Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" не вимагає отримання експлуатаційного дозволу, зобов`язаний подати до територіального органу компетентного органу заяву про державну реєстрацію потужності, яка використовується на будь-якій стадії виробництва та/або обігу харчових продуктів, відповідно до цього Порядку.

Згідно з п.п.1.5, 1.6 Порядку оператор ринку, який станом на дату набрання чинності Законом використовує потужність, на яку не отримано експлуатаційного дозволу, зобов`язаний подати заяву про державну реєстрацію такої потужності до територіального органу компетентного органу.

Державній реєстрації підлягає кожна окрема потужність оператора ринку.

Для державної реєстрації потужності оператор ринку подає територіальному органу компетентного органу за адресою потужності заяву за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (п.2.1 Порядку № 39).

Отже, законодавець зобов`язує оператора ринку харчових продуктів зареєструвати кожну адресу наявних у нього потужностей, перелік яких визначений у формі самої заяви (додаток 1 до Порядку № 39), в якій необхідно визначити вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності (кожен вид діяльності, який планується здійснювати, позначається символом "V" у відповідній графі), зокрема: у пункті 1 передбачені наступні види діяльності, пов`язані з харчовими продуктами, які не потребують дотримання температурного режиму та можуть зберігатися при температурі вище 10 °C і залишатися придатними для споживання людиною, а саме: первинне виробництво, транспортування, зберігання та реалізація.

Позивач визначив у своїй заяві лише один вид діяльності реалізацію, який не пов`язаний з реалізацією у роздріб, передбаченою окремо у пункті 4 форми заяви. Тобто, приміщення квартири не пов`язане з його використанням для первинного виробництва чи зберігання продуктів харчування.

Також, у заяві від 10.01.2020 ФОП ОСОБА_1 зазначила, що потужність не буде використовуватись для виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження, які вимагають отримання експлуатаційного дозволу.

Поряд з цим, посилання відповідача на невідповідність квартири у житловому будинку гігієнічним вимогам, встановленим статтею 41 Закону № 771/97-ВР, не є підставою для відмови у державній реєстрації потужності у розумінні ч.5 ст.25 цього Закону.

За приписами п.2.6 Порядку № 39 територіальному компетентного органу забороняється вимагати для державної реєстрації потужності будь-які інші документи, крім заяви.

З викладеного вище вбачається, що частиною 5 статті 25 Закону № 771/97-ВР встановлено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації потужності, якими є:

- невідповідність заяви встановленій формі,

- надання в ній неповної інформації,

- наявність раніше прийнятого рішення про державну реєстрацію цієї потужності.

Наведеним вище приписам ч. 5 ст. 25 Закону №771/97-ВР кореспондують положення п.3.7 Порядку № 39.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем у поданій до відповідача заяві від 10.01.2020 було вказано усі обов`язкові відомості, передбачені ч.3 ст.25 Закону № 771/97-ВР щодо визначення виду діяльності за адресою певної потужності.

В той же час, посилання відповідача на зазначення у заяві неповної інформації щодо назви (опису) потужності та її адреси, які не відповідають фактичним обставинам справи, давали змогу для застосування приписів п. 3.4 Порядку №39, які передбачали можливість для територіального органу компетентного органу продовження строку проведення реєстрації (не більше ніж на 15 робочих днів) для витребування певних документів, пояснень для прийняття об`єктивного рішення у відповідності до вимог діючого законодавства.

Також, вказане стосується висновку управління про те, що житлове приміщення не є та не може бути потужністю в розумінні пункту 69 частини 1 статті 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", згідно якого потужністю є споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.

Суд звертає увагу на те, що Закон № 771/97-ВР не розділяє споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі на житлові та не житлові, не містить заборони щодо використання житлових будівель у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.

Поряд з цим, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області на вказане вище уваги не звернуло та жодної оцінки у повідомленні від 11.01.2020 про відмову у державній реєстрації потужності не надало, як і не скористалося можливістю продовження строку проведення реєстрації (не більше ніж на 15 робочих днів) для витребування певних документів, пояснень для прийняття об`єктивного рішення у відповідності до вимог діючого законодавства, передбаченою нормами п. 3.4 Порядку №39.

Враховуючи викладене, у відповідача не було законних підстав для відмови позивачу у задоволенні заяви від 10.01.2020 про державну реєстрацію потужності, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 11 січня 2020 року за № 39.0/39.1-057/29-20 про відмову у державній реєстрації потужності.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області прийняти рішення про державну реєстрацію потужності з одночасним присвоєнням потужності особистого реєстраційного номеру згідно заяви від 10 січня 2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 31 ч.1 ст. 1 Закону № 771/97-ВР компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно з п.3.1 Порядку № 39 державна реєстрація потужності здійснюється територіальним органом компетентного органу протягом 15 робочих днів після отримання заяви оператора ринку про таку реєстрацію.

Відповідно до п. 3.5 Порядку № 39 рішення про державну реєстрацію потужності містить таку інформацію: 1) найменування або прізвище, ім`я та по батькові оператора ринку; 2) особистий реєстраційний номер потужності; 3) адреса потужності; 4) вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності; 5) дата прийняття територіальним органом компетентного органу рішення про державну реєстрацію потужності.

Територіальний орган компетентного органу приймає рішення про державну реєстрацію потужності за відсутності підстав для відмови у такій реєстрації, наведених у пункті 3.7 цього розділу. Одночасно з прийняттям рішення про державну реєстрацію потужності територіальний орган компетентного органу присвоює потужності особистий реєстраційний номер.

Водночас, пунктами 4.1, 4.2 Порядку № 39 встановлено, що Реєстр ведеться компетентним органом (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів) в електронному вигляді з використанням матеріально-технічної бази територіальних органів компетентного органу за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку. Внесення до Реєстру інформації, вказаної у пункті 3.5 розділу III цього Порядку, здійснюється компетентним органом протягом 5 робочих днів з дати прийняття рішення про державну реєстрацію потужності.

Таким чином, прийняття рішення про державну реєстрацію потужності з одночасним присвоєнням потужності особистого реєстраційного номеру належить до сфери виключних управлінських повноважень відповідача.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч.2 ст.9 КАС України).

Однак, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області прийняти рішення про державну реєстрацію потужності з одночасним присвоєнням потужності особистого реєстраційного номеру згідно заяви від 10 січня 2020 року.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 про державну реєстрацію потужності від 10.01.2020 з урахуванням висновків суду по даній справі.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (місцезнаходження: просп. Науки, буд. 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, ідентифікаційний код - 40324829) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 11 січня 2020 року за № 39.0/39.1-057/29-20 про відмову у державній реєстрації потужності.

Зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області повторно розглянути заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про державну реєстрацію потужності від 10.01.2020 з урахуванням висновків суду по даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ідентифікаційний код - 40324829) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.