Справа № 824/394/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 р. м. Чернівці справа № 824/394/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міського голови Каспрука Олексія Павловича щодо проведення службового розслідування за фактами викладеними у його заяві від 03.12.2019 р.;

- зобов`язати Чернівецького міського голову Каспрука Олексія Павловича прийняти рішення щодо проведення службового розслідування за фактами викладеними у його заяві від 03.12.2019 р. та протягом трьох днів з моменту завершення службового розслідування повідомити його, ОСОБА_1 про результати службового розслідування;

- зобов`язати відповідача надати суду звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня набрання ним чинності.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не проведення службового розслідування за фактами викладеними у його заяві від 03.12.2019 р.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, оскільки обов`язок щодо призначення службового розслідування на підставі звернення особи, у керівника відповідного органу відсутній.

При цьому відповідач наголошував на тому, що питання про проведення службового розслідування є виключною компетенцією Чернівецької міської ради, а законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.06.2019 р. у справі №824/508/19-а, залишеним без змін ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Собко Миколи Степановича про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької міської ради № 1683 від 05.03.2019 р. в частині відмови у виділенні земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.11.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 відповідно до положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. № 2768-III, із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення.

У частині зобов`язання директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин підготувати та подати на розгляд сесії Чернівецької міської ради проект рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,1000 га та в частині зобов`язання Чернівецьку міську раду прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,1000 га, - у задоволенні позову відмовлено.

05.11.2019 р. позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив винести на розгляд чергової сесії Чернівецької міської ради питання щодо надання йому, як учаснику АТО, земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01 АДРЕСА_4 АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.06.2019 р. у справі №824/508/19-а (а.с. 9).

27.11.2019 р. Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради направив на адресу позивача лист за вих.№З-116/-04/01-інф., в якому зазначено, що оскільки питання потребує додаткового вивчення, працівниками управління містобудування та архітектури департаменту направлено лист до юридичного управління міської ради з проханням надати роз`яснення щодо подальших дій департаменту стосовно розгляду питання позивача. Зазначено, що листом від 22.11.2019 р. позивача проінформовано про хід розгляд його звернення від 05.11.2019 р.

03.12.2019 р. позивач звернувся зі заявою до Чернівецького міського голови та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради у якій вимагав в найкоротші терміни призначити проведення службового розслідування щодо відповідного працівника Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин, який розглядав його заву, під час якого встановити та підтвердити наведені ним виявлені порушення. Про призначення службового розслідування та його результати просив повідомити його письмово. Доручити Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин з метою відновлення законності розглянути його заяву як то вимагає рішення суду та оприлюднити відповідний пункт проекту рішення щодо його питання у встановлений законом термін для розгляду на черговій сесії Чернівецької міської ради в січні 2020 р. (а.с. 13-15).

Виконавчий комітет Чернівецької міської ради листом від 17.12.2019 р. вих. № З-3537-01/10 повідомив позивача, зокрема, що проект рішення планується підготувати на розгляд Чернівецької міської ради, пленарне засідання якої, згідно з регламентом, відбудеться 30.01.2020 р. З урахуванням процедури підписання проектів документів, витяг з рішення міської ради отримати можна буде отримати після 15.02.2020 р. у відділі планування забудови території та підготовки рішень управління містобудування та архітектури департаменту (кабінет 33) за адресою: м. Чернівці, вулиця Богдана Хмельницького, 64-А.

Щодо проведення службового розслідування у листі також зазначено, що підстави для проведення службового розслідування відсутні (а.с. 16-17).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування за фактами викладеними у його заяві від 03.12.2019 р., позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, право на захист можна визначити як надану правомочній особі можливість застосування заходів правоохоронного характеру для відновлення її порушених прав чи таких, що оспорюються.

Право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання і реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які виникли при цьому.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Системний аналіз наведених норм КАС України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно щодо інтересу, порушеного протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень за наявності між ними та порушенням причинно-наслідкового зв`язку умови порушення її прав.

Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Позивач, звертаючись з адміністративним позовом, на власний розсуд, тобто суб`єктивно, визначає, що його права порушені рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, проте такі рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд вважає за необхідне зазначити, що право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст. 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом, ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист, адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача.

Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

З матеріалів справи видно, що 03.12.2019 р. позивач звернувся із заявою до Чернівецької міської ради та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, у якій вимагав:

- в найкоротші терміни призначити проведення службового розслідування щодо відповідного працівника Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин, який розглядав його заву, під час якого встановити та підтвердити наведені ним виявлені порушення. Про призначення службового розслідування та його результати просив повідомити його письмово;

- доручити Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин з метою відновлення законності розглянути його заяву як то вимагає рішення суду та оприлюднити відповідний пункт проекту рішення щодо його питання у встановлений законом термін для розгляду на черговій сесії Чернівецької міської ради в січні 2020 р. (а.с. 13-15).

В обґрунтування своїх вимог у заяві позивач вказував на неналежний розгляд поданої ним заява від 05.11.2019 р. про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , на виконання судового рішення у справі № 824/508/19-а.

За результатами розгляду вказаної заяви, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради листом від 17.12.2019 р. вих. № З-3537-01/10 повідомив позивача, в т.ч.: про відсутність підстав для проведення службового розслідування відсутні.

На думку суду, відмова Виконавчого комітету Чернівецької міської ради у проведенні службового розслідування відносно працівника Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, який розглядав заяву позивача та притягнення його до відповідальності, жодним чином не порушує права, свободи чи інтереси позивача у публічно-правових відносинах, а також не породжує будь-яких негативних наслідків для нього.

Крім того, судом не встановлено бездіяльність відповідача під час розгляду заяви позивача від 03.12.2019 р.

Суд звертає увагу позивача, що неналежне виконання судового рішення у справі № 824/508/19-а, на яке посилається позивач, під час розгляду його заяви від 05.11.2019 р., є підставою для здійснення судового контролю в порядку передбаченому ст. ст. 287, 382 та 383 КАС України.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, в т.ч шляхом зобов`язання проведення службового розслідування.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Статтею 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач під час розгляду справи по суті, не довів належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийнятого ним дій.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову повністю та за відсутності понесених відповідачем витрат, судом не проводиться розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 14, 70-77, 139, 243-246, 255, 293 та 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

За приписами п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач Чернівецький міський голова Каспрука Олексія Павловича (площа Центральна, 1, м. Чернівці)

Суддя В.К. Левицький