Справа № 207/501/20
Суддя: Тюлюнова В. Г.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/501/20
№ 2-а/207/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В. Г.

при секретарі: Куцевол Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Новицької Ольги Євгенівни про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення серії ЕАК № 2110995 від 15 лютого 2020 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2020 року позивач, який є водієм вантажного автомобіля MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , був зупинений працівником поліції, яким була складена постанова за порушення п. 22 Правил дорожнього руху та накладено штраф у розмірі 510,00 грн., за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили про виявлення ознак правопорушення в його діях. Також, позивач вважає, що ця постанова має бути скасована з підстав повторного притягнення до відповідальності за чт. 132-1 КУпАП, що заборонено приписами 61 Конституції.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2110995 від 15 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, ним подано заяву про розгляд справи без участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2110995 від 15 лютого 2020 року до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 15 лютого 2019 року позивач, який є водієм вантажного автомобіля MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , був зупинений працівником поліції в м. Дніпро на Донецькому шосе (128 км), яким була складена постанова за порушення п. 22 Правил дорожнього руху та накладено штраф у розмірі 510,00 грн., за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Також, в матеріалах справи наявна постанова серії ЕАК № 2110873 від 15 лютого 2020 року, згідно з якою позивача притягнуто до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за перевезення негабаритного вантажу.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п. 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Відповідно до ст. 132-1 КпАП України, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж без розпізнавального знаку позначення вантажу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що до позову не додано жодних доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Доводи позивача про повторне притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП не заслуговують на увагу, адже оскаржувана постанова і постанова, про яку зазначає позивач, стосуються різних порушень Правил дорожнього руху, а саме: п. 22.6 та п. 22.5 відповідно.

Виходячи із викладеного, без надання доказів, які зобов`язаний надати позивач в силу приписів ч. 4 ст. 77 КАС, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача та відмову у задоволені позову.

Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, тому витрати у вигляді судового збору, від сплати яких позивач звільнений, покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Новицької Ольги Євгеніївни про скасування Постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2110995 від 15.02.2020 року, відмовити.

Витрати у вигляді судового збору, від сплати яких позивач звільнений, покласти на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк апеляційного скарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, в зазначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова