Справа № 328/866/20
Суддя: Гавілей М. М.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 328/866/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гавілей М.М., за участю секретаря судового засідання Корольковій К.М., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1962944 від 11.01.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає, що відсутні докази вчинення ним правопорушення у даній справі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та зазначив, що він не вчиняв правопорушення, а вчинила невідома йому особа.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав.

Свідок ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , пояснив, що 11.01.2020 року з 10-00 год до 14-00 год. перебував у позивача ОСОБА_1 за місцем його проживання в с. Нове Токмацького району, вони мають спільні справи, оскільки займаються землею, до м. Запоріжжя він не їздив. Також йому відомо, що у позивача в 2018 році вкрали автомобіль, в якому перебувало водійське посвідчення. Пізніше він документи поновив. Автомобіль MERSEDES-BENZ ОСОБА_1 на праві власності чи користуванні не мав та не має.

Свідок ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_2 , зазначив, що йому достовірно відомо, про те, що в 21.01.2020 року позивач ОСОБА_1 не виїжджав до м. Запоріжжя, того ж дня він зустрічався з ОСОБА_1 за місцем проживання останнього в с. Нове Токмацького району, де знаходився приблизно з 09-00 год. до обіду, ОСОБА_1 знаходився вдома та не міг скоїти правопорушення. Також йому відомо, що у позивача в 2018 році вкрали автомобіль, в якому перебувало водійське посвідчення. Пізніше він отримав дублікат водійського посвідчення. Автомобіль MERSEDES-BENZ ОСОБА_1 на праві власності чи користуванні не мав та не має.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1962944 від 11.01.2020 року, складеною інспектором патрульної поліції 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, сержантом поліції Морщ Олександром Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , близько 13 год. 26 хв. в м. Запоріжжя на 293 кілометрі траси МІ8 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, чим порушив п. 2.1. г) Правил дорожнього руху - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач поштою отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2020 року щодо стягнення з нього на користь держави штрафу в подвійному розмірі у сумі 850,00 відповідно до ст.308 КУпАП на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1962944 від 11.01.2020 року.

Позивач звернувся до Токмацького міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 23.04.2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач дізнався, що вищезазначена постанова складена 11.01.2020 року інспектором патрульної поліції 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, сержантом поліції Морщ Олександром Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , близько 13 год. 26 хв. в м. Запоріжжя на 293 кілометрі траси МІ8 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, чим порушив п. 2.1. г) Правил дорожнього руху - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як видно із матеріалів справи, в період часу з з 21.07.2018 року на 22.07.2018 року автомобіль позивача Mitsubishi Outlander , номерний знак НОМЕР_3 був викрадений, в якому перебувало водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_4 НОМЕР_5 видане 19.08.2008 року Токмацьким ВРЕР Запорізької області, про що внесено відомості до ЄРДР за №0000736 від 22.07.2018 року за ч. 3 ст. 289 КК України, про що свідчить витяг з ЄРДР, довідка слідчого Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 31.10.2019 року.

Після викрадення автомобілю із документами позивач звернувся до Токмацького сервісного центру № 2347 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області для анулювання посвідчення водія серії НОМЕР_2 у зв`язку із викраденням, де 23.08.2018 року на ім`я ОСОБА_1 видано національне посвідчення водія серія НОМЕР_6 кат. «А1А В1 В СІ С ВЕ С1Е СЕ ». Інформацію про викрадення посвідчення серія НОМЕР_2 внесено до Єдиного державного реєстру МВС, тому таке посвідчення вважається недійсним, що підтверджується посвідченням водія серія НОМЕР_6 , довідкою Головного сервісного центру МВС від 08.05.2020 року № 31/3-956.

В судовому засіданні свідки підтвердили, що позивач ОСОБА_1 11.01.2020 року не виїжджав з села Нове Токмацького району до міста Запоріжжя.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Відповідач не надав суду жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що згідно зі ст.251 КУпАП доказами вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути підтверджена будь-якими фактичними даними, речовими або іншими доказами, що стосуються предмету доказування, а не лише рішенням суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується до суду.

Суд звертає увагу на те, що працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, однак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, до суду належних доказів правопорушення надано не було.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

В судовому засіданні підтверджено належними доказами, що 11.01.2020 року позивач ОСОБА_1 не керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , близько 13 год. 26 хв. в м. Запоріжжя на 293 кілометрі траси МІ8. Взагалі на день складання протоколу посвідчення водія серії НОМЕР_2 , за яким начебто інспектор поліції встановив особу порушника, втратило чинність у зв`язку із викраденням, про що свідчить довідка Головного сервісного центру МВС від 08.05.2020 року № 31/3-956.

Однак інспектор поліції не перевіривши в достатній мірі всі обставини справи, склав оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1962944 від 11.01.2020 року є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції (така правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року № 724/716/16-а).

За таких обставин позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід задовольнити у повному обсязі.

В порядку ст.139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 244-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕАК № 1962944 від 11.01.2020 року, про застосування до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Суддя: