Справа № 400/1948/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/1948/19

Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 11 лютого 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, у справі за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 217 337,82 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року частково задоволено позовні вимоги, а саме стягнуто з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 205 818,42 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позивних вимог, так як відповідач має обов`язок відшкодовувати усі витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, зокрема, витрати на оплату отриманих ним комунальних послуг.

При цьому, апелянт вважає, що наявний у позивача статус учасника бойових дій не дає йому право на безумовне звільнення від сплати вартості усіх отриманих комунальних послуг, а дає йому право на отримання пільг зі сплати комунальних послуг, яке він може реалізувати у визначеному законом порядку.

Внаслідок чого, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача обов`язку відшкодовувати витрати на оплату отриманих ним комунальних послуг.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 20 липня 2017 року № 31-КС ОСОБА_1 зараховано для потреб Збройних Сил України на перший курс навчання.

При цьому, 20 липня 2017 року між ОСОБА_1 та Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного укладено контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу.

Відповідно до п. 1 Контракту, курсант взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 15 серпня 2017 року № 204, ОСОБА_1 з 15 серпня 2017 року зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

При цьому, наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25 квітня 2019 року № 21-КС розірвано контракт з ОСОБА_1 , відраховано ОСОБА_1 з числа курсантів, а також звільнено ОСОБА_1 з військової служби у запас.

Крім того, наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25 квітня 2019 року № 106 ОСОБА_1 з 25 квітня 2019 року виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення, а також зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням, за період з 15 серпня 2017 року по 25 квітня 2019 року, у сумі 224 041,59 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1 11 травня 2019 року частково відшкодовано заборгованість, на суму 6 703,77 грн.

При цьому, враховуючи наявність непогашеної заборгованості ОСОБА_1 перед академією, остання звернулась до суду з даним адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 217 337,82 грн.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як відповідач має статус учасника бойових дій та пільги зі сплати комунальних послуг, а тому не має обов`язку відшкодовувати витрати на оплату отриманих ним комунальних послуг, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Так, згідно п. 3 ч 1 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною 10 вказаної статті встановлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно п. 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964, цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

При цьому, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

В свою чергу, з аналізу вищевикладених положень ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що курсанти військових навчальних закладів у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання зобов`язані відшкодувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі освіти.

При цьому, необхідною умовою для початку процедури відшкодування відповідних витрат курсантами є факт розірвання укладеного з ними контракту про проходження військової служби (навчання).

В даному випадку, частково задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок, що відповідач навчався в академії, а як наслідок на його утримання витрачались бюджетні кошти, які підлягають стягненню у судовому порядку.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відповідач має статус учасника бойових дій, а як наслідок не має обов`язку відшкодовувати витрати на оплату отриманих ним комунальних послуг.

В свою чергу, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що учасникам бойових дій надаються пільги на оплату використаних комунальних послуг.

При цьому, пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії під час навчання в Національній академії сухопутних військ з врахуванням пільг, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Між тим, з наданого розрахунку вартості комунальних послуг вбачається, що така сума розрахована без врахування пільг передбачених п. 5 ч.1 ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому така сума не може бути стягнута з відповідача.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.