Справа № 340/2844/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у залишенні позову без розгляду
04 червня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/2844/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Кропивницького міського військового комісаріату;

відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у подальшому уточненим, до ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності Кропивницького міського військового комісаріату щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних років служби, відповідно до розділу XXXII пункту 1 Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 р. №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- зобов`язання Кропивницького міського військового комісаріату здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних років служби, відповідно до розділу XXXII пункту 1 Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 р. №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 року, у розмірі 21 397,39 грн.;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити йому виплату недоплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних років служби, відповідно до розділу ХХХІІ пункту 1 наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 р. №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 р., у розмірі 21 397,39 грн.;

- визнання протиправною бездіяльності Кропивницького міського військового комісаріату щодо не включення до наказу Кропивницького міського військового комісаріату (по стройовій частині) від 08.05.2019 р. №54 пункту стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 Кропивницьким міським військовим комісаріатом грошової компенсації за невикористані дні основних відпусток: за 2014 рік 20 календарних днів, за 2015 рік 30 календарних днів, за 2016 рік 35 календарних днів, за 2017 рік 35 календарних днів, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 року, у розмірі 21 397,39 грн.;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 08.05.2019 р. №54, щодо включення пункту стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 Кропивницьким міським військовим комісаріатом грошової компенсації за невикористані дні основних відпусток: за 2014 рік 20 календарних днів, за 2015 рік 30 календарних днів, за 2016 рік 35 календарних днів, за 2017 рік 35 календарних днів, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 року, у розмірі 21 397,39 грн.;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні основних відпусток: за 2014 рік 20 календарних днів, за 2015 рік 30 календарних днів, за 2016 рік 35 календарних днів, за 2017 рік 35 календарних днів. Виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 р., у розмірі 21 397,39 грн.;

- визнання протиправною бездіяльності Кропивницького міського військового комісаріату щодо не включення до наказу Кропивницького міського військового комісаріату (по стройовій частині) від 08.05.2019 р. №54 пункту стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 Кропивницьким міським військовим комісаріатом грошової компенсації за всі невикористані дні додаткових відпусток 14 днів за кожен рік, за 2015-2019 років, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 року, у розмірі 21 397,39 грн.

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 08.05.2019 р. №54, щодо включення пункту стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 Кропивницьким міським військовим комісаріатом грошової компенсації за всі невикористані дні додаткових відпусток 14 днів за кожен рік, за 2015-2019 років, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 року, у розмірі 21 397,39 грн.;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткових відпусток 14 днів за кожен рік, за 2015 2019 років, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення 08.05.2019 року, у розмірі 21 397,39 грн.

27.12.2019 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.39-42). Зазначена заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби та включений зі списків особового складу Кропивницького міського військового комісаріату Кіровоградської області 08.05.2019 р. на підставі наказу військового комісара (по стройовій частині) №54 від 08.05.2019 р., який доведено позивачу 08.05.2019 р.. однак позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом та не містить клопотань про поновлення пропущеного процесуального строку. Відповідач-1 зазначає, що військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять службу. Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, котрі перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність. Таким чином, на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, Кодекс законів про працю України не поширюється.

На пропуску строків звернення до суду акцентовано у відзивах на позов відповідачів 1 та 2 та у запереченнях на відповідь.

У судовому засіданні представник відповідача-1 підтримав заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач та представник позивача заперечили проти задоволення заяви та вказали на те, що з огляду на приписи ст.233 КЗпП України строк звернення до суду ОСОБА_1 не пропущено.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (далі за текстом Закон №2011) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №2011 установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Позовні вимоги стосуються виплати одноразової грошової допомоги передбаченої ч.2 ст.15 Закону №2011 та компенсації за невикористану основну і додаткову відпустку.

Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» вказано, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

З огляду на абз.8 п.2.1 рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. №8-рп/2013 під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці. працівник не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати, яка включає усі витрати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій. Установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Суд враховує, що перебування особи на публічній службі, у тому числі проходження військової служби, є однією з форм реалізації закріпленого в ст.43 Конституції права на працю.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються «порушення законодавства про оплату праці» для цілей застосування ч.2 ст.233 КЗпП України.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 25.09.2018 р. у справі №815/4421/15, від 13.03.2019 р. у справі №807/363/18, від 25.04.2019 р. у справі №804/496/18, від 26.06.2019 р. у справі №820/4748/17, від 22.05.2020 р. у справі №808/3200/17, а також правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 р. у справі №620/4218/18.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що позовні вимоги у даній справі не обмежені позовною давністю, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, а тому заява відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.122, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Кропивницького міського військового комісаріату про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт