Справа № 160/4373/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року Справа № 160/4373/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
учасників справи не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимонг на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання протипранвою та скасування постанови
21.04.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП №61634916 від 25.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження відносно позивача;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віру Леонідівну зняти арешт, накладений згідно постанови про арешт коштів боржника ВП №61634916 від 25.03.2020р. на грошові кошти, що містяться на рахунках позивача, повідомивши про це відповідні банківські установи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого провадження №61634916 від 25.03.2020 року, оскільки виконавчим округом відповідача є м. Київ. Відповідач має здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження в територіальних межах м. Києва. Позивач не зареєстрований та не проживає у м. Києві та Київській області, жодного майна (як рухомого, так і не рухомого) на території м. Києві або Київської області не має. З 23.10.2014 року по 09.01.2019 року був зареєстрований в АДРЕСА_1 а та на теперішній час проживає в АДРЕСА_2 .
На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс».
Судове засідання призначено на 05.05.2020 року.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
У зв`язку з перебуванням судді Юхно І.В. на лікарняному справу було знято з розгляду, наступне судове засідання призначено на 15.05.2020 року.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року на адресу суду від відповідача 13 травня 2020 року засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що у виконавчому написі №4047 від 14.03.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 . Тобто, виконавчим документом чітко визначено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. У зв`язку з прийняттям банківськими установами постанови про арешт коштів боржника у ВП №61634916, рахунок, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено, а тому приватним виконавцем правомірно винесена постанова про арешт коштів боржника від 25.03.2020 року.
В судове засідання, призначене на 15.05.2020 року представники учасників справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 2 ст. 268 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Розгляд даної адміністративної справи мав відбутись до 07.05.2020 року за правилами ст. 288 КАС України.
У зв`язку з перебуванням судді Юхно І.В. на лікарняному справу було знято з розгляду, наступне судове засідання призначено на 15.05.2020 року.
Крім того, 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року», яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»
Враховуючи наведене, судом продовжено розгляд справи до 15.05.2020 року з метою недопущення порушення права відповідача на подачу відзиву та доказів до суду та надання судом належної оцінки поданому відзиву, доказам.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.10.2017 року по 09.01.2019 року, що підтверджується даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .
З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» №185 від 13.04.2020 року відомо, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації.
07 квітня 2020 року позивачу поштою за останнім місцем реєстрації в м. Кривий Ріг надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., з якого позивач дізнався про відкриття у відношенні нього виконавчого провадження №61634916 та накладення арешту на грошові кошти на рахунках позивача з наданням копій відповідних постанов.
Вказане виконавче провадження відкрито на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про примусове виконання виконавчого напису, який в свою чергу було вчинено 14 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі №4047 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості в розмірі 10 292,01 грн.
Так, 25.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. у межах виконавчого провадження №61634916 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження відносно позивача із зазначенням адреси позивача: АДРЕСА_3 .
В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. 25.03.2020 року було винесено постанову ВП№61634916 про арешт коштів боржника.
Не погоджуючись з винесеною постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 року у ВП №61634916 та накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться на рахунках у банках, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи правомірність дій приватного виконавця стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 року у ВП №61634916, судом встановлено наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону№1403-VІІІ передбачено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VІІІ виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1403-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону№1403-VІІІ право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
При цьому, зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.
Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1404-VІІІ виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VІІІ).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VІІІ).
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VІІІ).
Судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни є м. Київ.
В той час позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а з 23.10.2017 року по 09.01.2019 року, що підтверджується даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації, що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» №185 від 13.04.2020 року.
Отже, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №61634916 прийнято до виконання відповідачем не за місцем фактичного проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Тобто, відсутнє обґрунтування правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №61634916, та прийняття виконавчого документу не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна, грошових кошів, заробітної плати тощо.
Місце проживання (перебування) боржника (Дніпропетровська область) не підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна здійснює діяльність.
Також, в постанові від 25.03.2020 року відсутні будь-які посилання про наявність у боржника іншого майна, місцезнаходження якого підпадає під виконавчий округ приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни.
Посилання відповідача на те, що у виконавчому написі зазначено адресу позивача: АДРЕСА_3 , не спростовує встановленого судом факту проживання позивача за іншою адресою у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому відкриття виконавчого провадження, в якому позивач є боржником у м. Києві є неприпустимим.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки, знаючи місце проживання позивача (боржника), що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №580/3311/19.
Відтак, відповідачем відкрито виконавче провадження без належних підстав, чим порушено частину другу статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки винесена в такому виконавчому провадженні постанова про арешт коштів є неправомірною, а тому арешт коштів має бути знятий.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 14.04.2020 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 293, 295, 297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП №61634916 від 25.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження відносно позивача.
Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віру Леонідівну зняти арешт, накладений згідно постанови про арешт коштів боржника ВП №61634916 від 25.03.2020р. на грошові кошти, що містяться на рахунках позивача, повідомивши про це відповідні банківські установи.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною шостою статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно