Справа № 813/2352/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2352/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого cудді - Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

за участю: представника відповідача Цимбора Ю.О.,

представника третьої особи Герасимюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині не перерахунку з 01.03.2015 пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із неправильним нарахуванням при призначенні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2015, з включенням до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, таких одноразових видів грошового забезпечення, які були виплачені за 24 календарних місяці перед звільненням: матеріальної допомоги на оздоровлення за 2013 рік у розмірі 1959, 20 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення за 2014 у розмірі 580,00 грн., індексації грошового забезпечення за 2013-2014 рік у розмірі 9502, 86 грн., одноразової допомоги за 2013 рік у розмірі 515,00 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

Ухвалою судді від 11.06.2018 відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління МВС України у Львівській області (далі ГУ МВСУ у Львівській області, третя особа).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 тим, ГУ ПФУ у Львівській області протиправно, на думку позивача, була нарахована йому пенсія без урахування грошової допомоги на оздоровлення до відпустки за 2013-2014 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013-2014 роки, одноразова грошова допомога, індексація грошового забезпечення, які фактично отримані позивачем під час служби за 24 місяці перед звільненням. У зв`язку з неправильним, на переконання позивача, нарахуванням йому пенсії, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області з вимогою про перерахунок, і отримав відповідь якою йому було відмовлено у проведенні перерахунку. Вказані обставини позивач вважає протиправною бездіяльністю, тому звернувся до суду за захистом і відновленням своїх порушених прав.

Відповідач надав відзив на позов (вх. №20472 від 03.07.2018). На спростування позовних вимог зазначив, що формування грошового забезпечення з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону-2262 не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Вказує, що позивачу ще на момент призначення пенсії були відомі розмір та види грошового забезпечення, які включалися в обрахунок пенсії, проте останній не звернувся до суду у визначені КАС України строки. А ГУ ПФУ у Львівській області відповідно до чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів призначило позивачу пенсію.

ГУ МВСУ у Львівській області надало пояснення у справі. Вказує, що ліквідаційна комісія ГУ МВСУ у Львівській області не контролює процес перерахунку та виплати пенсій. Зауважило що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 по справі №813/1533/18, Ліквідаційною комісією виготовлено довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії на 01.01.2016 року на ім`я ОСОБА_1 та направлено таку до ГУ ПФУ у Львівській області для належного реагування відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою суду від 02.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 13.08.2018 суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17 (провадження К/9901/1368/17).

Ухвалою від 12.03.2020 суд поновив провадження справі.

В судовому засідання представники відповідача та третьої особи заперечили проти позову, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наведене у суду відсутні підстави передбачені ст. 205, ст. 206 КАС України для відкладення розгляду справи.

Заслухавши доводи сторін, всебічно та повно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, наказом №128 о/с звільнений зі служби, вислуга років становить 24 роки 11 днів.

28.02.2018 Ліквідаційна комісія МВСУ у Львівській області видала ОСОБА_1 довідку №821 про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, індексації, одноразової грошової винагороди та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Долучивши вищевказану довідку ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області з проханням перерахувати призначену йому пенсію у зв`язку із неправильним нарахуванням при її призначенні у 2015 році та включити до складу грошового забезпечення з розміру якого призначаються пенсії матеріальну допомогу для оздоровлення до відпустки за 2013 рік у розмірі 1959,200 грн., одноразову грошову винагороду за 2013 рік у розмірі 515,00 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення до відпустки за 2014 рік у розмірі 580,00 грн., індексацію у розмірі 9502,86 грн. та здійснити йому перерахунок та виплату недоотриманої пенсії з моменту її призначення.

Листом від 25.04.2018 №1779/С-20/07.05-06 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивача, що чинним законодавством не передбачено включення в обрахунок пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам які мають право на пенсію за Законом-2262 та членам їх сімей одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки, одноразової грошової винагороди , індексації.

Не погоджуючись з вищенаведеною позицією ГУ ПФУ у Львівській області, ОСОБА_1 , звернувся до суду з означеним позовом.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

До аналогічного висновку у Постанові від 06.02.2019 по справі № 522/2738/17 прийшла Велика Палата Верховного Суду.

Щодо покликань відповідача на пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду, то суд не бере такі до уваги, оскільки вказане питання було вирішено під час відкриття провадження у справі.

Стосовно включення в обрахунок пенсії сум індексації грошового забезпечення позивача суд вважає за доцільно зазначити наступне.

Відповідно до Заккону-1282 індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Сума індексації грошового забезпечення не включається в обрахунок пенсії, оскільки не відноситься до основних та додаткових видів грошового забезпечення, які відповідно до Закону-2262 включаються в розмір пенсії. У даному випадку суд також бере до уваги позицію відповідача, щодо того, що індексується заробітна плата, грошове забезпечення та пенсія, і таким чином при індексації пенсії уже включена в неї індексація буде повторно індексована.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з приписами ст. 139 КАС України, судовий збір розподілу не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.06.2020.

Суддя В.М. Сакалош