Справа № 360/1795/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

11 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1795/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому проваджені матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, щодо не зарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 періоду підприємницької діяльності з 11 квітня 2001 року по 02 жовтня 2009 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в стаж для обчислення пенсії за віком період ведення підприємницької діяльності з 11 квітня 2001 року по 02 жовтня 2009 року, та перерахувати пенсію з врахуванням повного стажу з часу первісного звернення ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що 11 грудня 2019 року позивач звернулась до Новоайдарського відділу Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно листа 1200-010201-8/832 від 23 січня 2020 року відповідач повідомив позивача про наявність страхового стажу 23 роки 9 місяців та 22 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Відповідачем не зараховано періоди підприємницької діяльності з 11 квітня 2001 року по 31 грудня 2003 року, мотивувавши тим, що за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року період ведення підприємницької діяльності підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, які позивачем не надано.

Позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець, платник на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 26 квітня 2001 року, за період з січня 2004 року по жовтень 2008 року відсутні позначки про сплату страхових внесків, архіви зазначеної установи залишились на території, що не контролюється українською владою та в управлінні відсутні первинні облікові дані.

Старобільським ОУПФУ прийнято рішення № 10 від 01 листопада 2019 року про відмову в призначенні пенсії.

З посиланням на норми Конституції України, Законів України Про пенсійне забезпечення та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанову Кабінету Міністрів України № 793 від 03 жовтня 2018 року, позивач вважає дії відповідача незаконними.

03 червня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) відповідачем надано відзив на позовну заяву (арк. спр. 57-59), в якому зазначено, позивач раніше зверталась до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком.

За наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 10.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 склав 23 роки 9 місяців 22 дні, якого недостатньо для призначення пенсії за віком за статтею 26 Закону № 1058.

Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області не зарахувало до страхового стажу позивача періоди підприємницької діяльності з 11 квітня 2001 року по 31 грудня 2003 року, оскільки за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року період ведення підприємницької діяльності підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, які ОСОБА_1 до управління не було надано; а з 01 січня 2004 року по 31 березня 2008 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Враховуючи вищезазначене, право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 ОСОБА_1 набуде в 63 роки.

В Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області діє комісія щодо приведення у відповідність стану страхових внесків в картках страхувальників відповідно до звернень громадян, у разі наявності підтверджуючих документів, а саме платіжних доручень або квитанцій про сплату єдиного податку.

ОСОБА_1 має право звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з підтверджуючими документами.

Також, ОСОБА_1 згідно статті 12 Закону має право укласти договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та одноразово сплатити страхові внески за період якого не вистачає.

Заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з підтверджуючими документами не надходило.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не вирішувало питання щодо зарахування певних періодів роботи позивача до страхового стажу та жодного рішення з цього питання не приймало.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не є належним відповідачем у справі № 360/1795/20 та в якості відповідача має бути Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області.

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

09 червня 2020 року до суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 62-63).

Ухвалою суду від 06 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 32).

Ухвалою суду від 15 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 42-44).

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року відповідь на відзив повернута позивачу (арк. спр. 71).

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року у задоволенні клопотання про заміну первісного відповідача відмовлено (арк. спр. 72).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України (7-10), картки платника податків (арк. спр. 11), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 29).

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 видана 06 серпня 1981 року (арк. спр. 12-19) позивач працювала (спірні періоди):

запис 9. 14 квітня 1993 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

Військова частина НОМЕР_3 :

запис 10. 01 листопада 2002 року прийнята на роботу Інспектором ревізором частини;

запис 11. 06 березня 2003 року звільнена з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

Луганське регіональне виробниче управління ОКП «Компанія «Луганськвода»:

запис 12. 30 квітня 2008 року прийнята машиністом насосних установок 2 розряду насосної станції;

запис 13. 01 серпня 2008 року звільнена за переводом до ОПЛУ ТОВ «Луганськвода» п. 5 ст. 36 КЗпП України;

Відокремлений підрозділ Луганське управління ТОВ «Луганськвода»:

запис 14. 02 серпня 2008 року прийнята по переводу машиністом насосних установок 2 розряду насосної станції;

запис 15. 01 січня 2009 року присвоєно 3 розряд машиніста насосних установок насосної станції;

запис 16. 31 серпня 2013 року звільнена по переводу в ОП «Луганське управління ОКП «Компанія Луганськвода» п. 5 ст. 36 КЗпП України.

20 січня 2020 року за вхідним номером 168/8 до відповідача надійшов адвокатський запит представника ОСОБА_1 адвоката Маракушева Р.І. з проханням надати інформацію про те, чи була призначена пенсія на підставі звернення ОСОБА_1 до Новоайдарського відділу Старобільського об`єднаного УПФУ в Луганській області, якщо ні вказати причини (арк. спр. 66).

Листом № 1200-010201-8/832 від 23 січня 2020 року відповідач повідомив представника позивача про те, що Новоайдарським відділом Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 01 листопада 2019 року № 10. Роз`яснено, що у ОСОБА_1 наявний страховий стаж 23 роки 9 місяців та 22 дні та про необхідність надати підтверджуючі документи у зв`язку з недостатністю стажу для призначення пенсії за віком до комісії ГУ ПФУ в Луганській області щодо приведення у відповідність стану страхових внесків в картках страхувальників. Також роз`яснено положення ст. 12 Закону № 1058 щодо можливості укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (арк. спр. 22-24).

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Луганській області № 3435/9/12-32-50-10 від 22 травня 2020 року позивач перебувала на обліку як фізична особа - підприємець з 11 квітня 2001 року по 02 жовтня 2009 року, інформації щодо сплати податків з 11 квітня 2001 року по 02 жовтня 2009 року надати неможливо, у зв`язку з перебуванням серверів на тимчасово окупованій території (арк. спр. 51).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно частиною першою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст.36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

За приписами статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 3-1.

Відповідно до п. 3-1 Перехідних положень Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються в т.ч. періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

За приписами підпункту 2 розділу 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно п. 6 Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва», суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Разом з тим, органи Пенсійного фонду України наділені компетенцією здійснювати перевірку відомостей про особу, зокрема при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для призначення їй пенсії і реалізація такого обов`язку покликана забезпечити непорушне конституційне право кожного на пенсійне забезпечення.

У свою чергу, законодавчо визначеною умовою для врахування періоду трудової діяльності особи, яка в проміжок часу з 2000 по 2017 рік займалася підприємництвом, для його страхового стажу є сам лише факт сплати ним страхових внесків (єдиного внеску), незалежно від їх розміру.

Водночас, вказаній законодавчій прерогативі кореспондують вищенаведені норми спеціального Порядку № 22-1, яким керується у своїй діяльності Пенсійний фонд України та його структурні підрозділи.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 цього Положення функції головних управлінь Пенсійного фонду України щодо призначення та перерахунку пенсії стосується лише осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Повноваження Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях щодо призначення та перерахунку пенсії іншим категоріям осіб Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не передбачені.

Позивачем не надано доказів віднесення до категорії осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до підпункту 7 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26486), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання судцям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Таким чином за загальним правилом обов`язок щодо нарахування та виплати пенсії покладається саме на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління.

Позивач зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: 83543, Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. шкільна, буд. 12, тобто за призначенням пенсії повинна звертатись до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області яке є юридичною особою.

Виходячи з системного аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, а саме Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Щодо звернення позивачем через свого представника з адвокатським запитом до відповідача, суд зазначає.

За приписами пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Також пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Судом встановлено, що а ні позивач, а ні її представник із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не звертались.

На розгляді відповідача перебував адвокатський запит про надання інформації про причини відмови в призначенні пенсії Новоайдарським відділом Старобільського об`єднаного УПФУ в Луганській області.

На вказаний запит надано відповідь листом № 1200-010201-8/832 від 23 січня 2020 року, яка в розумінні Порядку № 22-1 не є рішенням суб`єкта владних повноважень та має роз`яснювальний характер, повідомлено представника позивача про відсутність підстав для призначення пенсії та необхідності надання відповідних документів.

Тобто, відповідачем в межах своїх повноважень надано відповідь на адвокатський запит.

Крім того, зі змісту адміністративного позову та адвокатського запиту, судом встановлено, що позивачка у листопаді 2019 року зверталась до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії, а отримавши відповідь від ГУ ПФУ в Луганській області на адвокатський запит з роз`ясненням підстав для відмови в призначенні пенсії, звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання останнього призначити пенсію.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, а оскільки справа розглядається у спрощеному позовному провадження без повідомлення сторін, у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі належного відповідача - Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Судом встановлено, що позивач достеменно знаючи про порушення Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області своїх прав, звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, який в межах повноважень не наділений правом призначати пенсію за віком за Законом № 1058.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки відповідач розглянувши адвокатський запит надав запитувану інформацію та вичерпну відповідь за всіма питаннями.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

При зверненні з позовом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 880,40 грн.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

У зв`язку з відмовою у задоволені позову у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача судового збору в сумі 840,80 грн. Надмірно сплачена сума судового збору повертається за клопотанням позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Т.В. Смішлива