Справа № 425/3894/19
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 425/3894/19
Провадження № 2-а/234/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання - Пагуліч Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Самойлова Володимира Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.12.2019р звернувся до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи, що згідно постанови від 04.11.2019р, складеної поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області капралом поліції Самойловим Володимиром Сергійовичем, він ( ОСОБА_1 ) нібито порушив п.п.«б» п.9.2. ч.9 Правил дорожнього руху, а саме, керуючі автомобілем Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Луганській області, м.Рубіжне, вул.Заводська, буд.1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, у зв`язку з чим на нього ( ОСОБА_1 ) накладене адміністративне стягнення в сумі 425грн. Вважає вказану постанову поліцейського протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час керування автомобілем він сумлінно подавав сигнали світловим покажчиком, про будь-яку зміну напрямку руху та/або повороту, натискаючи завчасно на відповідний важіль наявний в автомобілі. На пред`явленому йому ( ОСОБА_1 ) поліцейським відеозаписі неможливо встановити чи дійсне не був ввімкнений відповідний сигнал повороту при зміні напрямку руху на кільцевій дорозі, оскільки відеозапис з відеореєстратору не зафіксував транспортний засіб у момент зміни напрямку руху (до фактичної зміни напрямку) та взагалі на даному відеозаписі його ( ОСОБА_1 ) автомобіль періодично зникає з об`єктиву, а потім знов з`являється. Крім того, на відеозаписі видно, як він ( ОСОБА_1 ) вмикав світловий покажчик повороту, коли змінював напрям руху першочергово. Зазначає, що на його заперечення та повідомлення про те, що поліцейський не міг зафіксувати нібито встановлене адміністративне правопорушення, а відеозапис не надає змоги встановити склад та подію адміністративного правопорушення, поліцейський відповів, що він бачив те, що водій ( ОСОБА_1 ) нібито не ввімкнув поворот і це було зафіксовано, крім того зазначив, що він (поліцейський) є суддя і приймає рішення про накладення стягнення. Також, вказує, що у порушення Закону України «Про Національну поліцію» відповідач не пред`явив за його ( ОСОБА_1 ) вимогою свого службового посвідчення; у порушення вимог ст.268 КУпАП йому ( ОСОБА_1 ) не роз`яснені права, не надана можливість скористатися правовою допомогою; постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та винесена поліцейським без складення відповідного протоколу, що є порушенням ст.254 КУпАП. Крім того, зазначив, що відповідно до ч.2 Постанови - місцем розгляду справи визначено: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Заводська, буд.1, що є і місцем складення такої, що вважає є порушенням правових приписів ч.1 ст.188 КУпАП, які зобов`язують поліцейського виносити постанову тільки за результатом розгляду страви, а розгляд такої на автомобільній дорозі/місці зупинки автомобіля ( вул .Заводська, 1, м.Рубіжне, Луганська область) є прямим порушенням ст.245 КУпАП. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі серії ЕАК №1705339 від 04.11.2019р, якою його ( ОСОБА_1 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, а також закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, та надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач - поліцейський роти №1 батальйону №1 УПП в Луганській області Самойлов В.С. просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , надавши суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення на підставі доказів, які маються у справі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає адміністративний позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Встановлено, що 04 листопада 2019 року поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в Луганській області капралом поліції Самойловим В.С. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1705339, згідно якої 04 листопада 2019 року о 10:45 годині у Луганській області, м.Рубіжне, вул.Заводська, буд.1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушим п.9.2. «б» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Підпунктом «б» пункту 9.2. Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За унормуванням ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, відповідачем надано диск з відеозаписом.

Проте, долучений відповідачем до матеріалів справи відеозапис не дозволяє встановити факт порушення позивачем вимог п.9.2.«б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, оскільки на цьому відеозаписі зафіксована лише процедура розгляду поліцейським адміністративної справи.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаною статтею не передбачено право суду визнавати незаконними рішення суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1705339 від 04.11.2019р підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

В той же час суд не може погодитися з доводами позивача про те, що відповідач незаконно розглянув справу та виніс оскаржувану постанову на місці зупинки автомобілю, не склав протокол про адміністративне правопорушення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 122 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", на яке посилається позивач, прийняте до внесення змін у статтю 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження №К/9901/10493/18.

Отже, оскільки законом передбачено можливість розгляду правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП безпосередньо на місці його вчинення, тому відповідач правомірно прийняв спірну постанову відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

З відеозапису також вбачається, що інспектором поліції після зупинки транспортного засобу роз`яснено позивачу причину зупинки, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивачем не було заявлено будь-яких клопотань, у тому числі і про ознайомлення з відеозаписом правопорушення, що спростовує твердження позивача в адміністративному позові про порушення інспектором процедури розгляду справи та порушення прав позивача.

Крім того суд не може погодитися з доводами позивача про те, що у порушення вимог ст.268 КУпАП йому ( ОСОБА_1 ) не були роз`яснені права, не надана можливість скористатися правовою допомогою.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, інспектор поліції після зупинки транспортного засобу представився, роз`яснив позивачу причину зупинки, суть скоєного ним адміністративного правопорушення, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому позивачем не було заявлено будь-яких клопотань, у тому числі і про надання йому правової допомоги, що спростовує твердження позивача в адміністративному позові про порушення інспектором процедури розгляду справи та порушення прав позивача.

За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Самойлова Володимира Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень - задовольнити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1705339 від 04 листопада 2019р року, складену поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області капралом поліції Самойловим Володимиром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. Лутай