Справа № 127/11170/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/239/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Бондар В.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/11170/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Рутковського Андрія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.05.2020 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАМ №2561373 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 20.05.2020 о 20 год. 27 хв. в м. Вінниці по вул. Соборна, 91, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi PAJERO» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2. чим порушив п. 8.4 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою без з`ясування фактичних обставин справи, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що у відповідача відсутні будь-які докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки у постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано будь-яких доказів вчинення правопорушення.

Крім того, порушено процедуру розгляду справи, а саме в супереч нормам ст. 279, 268 КУпАП та ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України посадова особа, яка розглядала справу, позивачу не представилась, права не роз`яснювались, не надавалась можливість скористатись правничою допомогою адвоката.

Також, на думку позивача дія знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

При цьому відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не взято до уваги, що:

- на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2019 р. ОСОБА_1 є власником 3/5 часток в праві власності на нежиле приміщення в підвалі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- на підставі протоколу домовленостей щодо умов укладення договору Фрайчазингу на використання Торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 06.03.2020 р. ОСОБА_1 відкриває заклад громадського харчування по АДРЕСА_2 . Вказані об`єкти нерухомості знаходяться на території дії дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 26.05.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Рутковського Андрія Сергійовича про скасування постанови серії ЕАМ №2561373 від 20.05.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 20.05.2020 о 20 год. 02 хв. по вул. Соборна, 91 в м. Вінниця інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Рутковським Андрієм Сергійовичем було зупинено автомобіль MITSUBISHI PAJERO д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 під час руху по вул. Соборна м. Вінниця не виконав вимогу дорожнього знаку п. 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 в) ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивача було зупинено по вул. Соборній, 91 після того як він проїхав перехрестя із встановленим знаком 3.2 у м. Вінниці. Однак, зі слів водія, під час розмови з інспектором, який повідомив що винаймає приміщення за адресою: АДРЕСА_2, найближчий заїзд та виїзд можливий з вулиць Архітектора Артинова та Миколи Оводова, а також у власності Позивача є приміщення за адресою: АДРЕСА_3, де до даної будівлі є змога проїхати по вул. Миколи Оводова не порушуючи вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» в обох випадках.

Таким чином, доводи позивача про неможливість під`їзду до місця роботи за адресою Соборна, 99-а іншим шляхом є необгрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, позивач не виконав вимогу абз.5 п.3.43 ПДР щодо порядку в`їзду до зони дії дорожнього знаку 3.2, тому самий лише факт роботи в зоні дії вказаного знака не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за невиконання вимог знаку 3.2. Щодо позивача поширюється дія знака 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено", тому відповідач обґрунтовано притягнув до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 (г) ПДР.

Представник відповідача зазначає, що на їх думку позивачем було допущено порушення ПДР України, а саме: порушення вимог дорожнього знаку п. 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено», а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 20.05.2020 інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Рутковським Андрієм Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАМ № 2561373, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 20.05.2020 року о 20 год. 02 хв. в м. Вінниці по вул. Соборна, 91, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 Рух механічних ТЗ заборонено, чим порушив п. 8.4.в. ПДР - Порушення вимог заборонних знаків та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

З відеозапису вбачається, що позивач підписав постанову та отримав свій екземпляр.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Рутковським А.С.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 рух механічних транспортних засобів заборонено, чим порушив п. 8.4.в ПДР України.

Згідно з пунктом 8.4.в ПДР України заборонні знаки: запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.2 зазначає "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів. Дія знаку поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Дія знаку не поширюється:

на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами;

на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

В позовній заяві позивач зазначив, що він є власником 3/5 часток в праві власності на нежиле приміщення в підвалі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , а також відкриває заклад громадського харчування по АДРЕСА_2 під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_3», та на даний час проводить там ремонтні роботи, куди під`їхав, оскільки необхідно було завезти будівельні матеріали, що на його думку не заборонено дорожнім знаком 3.2 стосовно водіїв автомобілів, які працюють у цій зоні.

На підтвердження своїх доводів, позивач надав копію протоколу домовленостей щодо умов укладення договору Фрайчазингу на використання Торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 06.03.2020 р. відповідно до якого ОСОБА_1 відкриває заклад громадського харчування по АДРЕСА_2 .

Що стосується доданого до матеріалів справи договору купівлі-продажу від 24.07.2019 р. відповідно до якого ОСОБА_1 є власником 3/5 часток в праві власності на нежиле приміщення в підвалі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , він не приймається до уваги судом, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 їхав саме за адресою АДРЕСА_3 .

Однак, в даному випадку, хоча дія знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, до яких відноситься транспортний засіб ОСОБА_1 , який працює у зоні дії знаку, проте зважаючи на вимоги дорожнього знаку 3.2 ПДР, водій ОСОБА_1 зобов`язаний в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення, що останній проігнорував та проїхав перехрестя із встановленим знаком.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження не вчинення ним адміністративного правопорушення.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ЕАМ №2561373, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

З відеозапису, наданого представником відповідача, чітко вбачається порушення позивачем вимоги дорожнього знаку 3.2 «"Рух механічних транспортних засобів заборонено", який міститься в Розділі 33 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Так, рухаючись в м. Вінниці по вул. Соборна, 91, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO» д.н.з. НОМЕР_1 позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2. Дане порушення було зафіксоване працівником поліції. Після чого було зупинено автомобіль позивача, запропоновано йому надати документи та повідомлено про фіксування правопорушення. ОСОБА_1 зазначає, що він орендує приміщення за адресою АДРЕСА_7 та АДРЕСА_2 , однак не має при собі підтверджуючих документів. Після зупинення автомобіля, пред`явлення ОСОБА_1 документів, та роз`яснення працівником поліції прав передбачених КУпАП, ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього винесено постанову.

Згідно Розділу 33 ПДР України «Дорожні знаки», знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено".

Оглянувши матеріали відеозапису, судом чітко встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись в м. Вінниці по вул. Соборна, 91, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом першим частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Судом достеменно встановлено невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 3.2, який міститься в Главі 33 ПДР, а саме: рухаючись в м. Вінниці по вул. Соборна, 91, позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 рух механічних транспортних засобів заборонено.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Також, частинами другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Рутковським А.С.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

З оглянутого запису із нагрудного відео реєстратора встановлено, що перед винесенням постанови позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Щодо посилання позивача на те, що він уклав договір оренди та відкриває заклад громадського харчування по АДРЕСА_2, тобто це є місцем його роботи, судом встановлено наступне.

Пунктом 8.4 (г) ПДР передбачено, що наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно з пунктом 3.2 Розділу 33 ПДР, дорожній знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів.

Абзацом 9 пункту 3.43 ПДР передбачено, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до абзацу 5 пункту 3.43 ПДР не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

Таким чином, дія знаку 3.2 не поширюється на транспортні засоби виключно у разі одночасного дотримання наступних умов:

- транспортні засоби належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, або обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні;

- транспортні засоби таких громадян в`їжджають до позначеної зони та виїжджають з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як встановлено з оскаржуваної постанови та не заперечується сторонами, автомобіль позивача зупинено за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 91 .

Згідно з протоколом домовленостей щодо умов укладення договору Фрайчазингу на використання Торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 06.03.2020 р. ОСОБА_1 відкриває заклад громадського харчування по АДРЕСА_2 , тобто позивач працює в зоні дії знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено".

Водночас, судом встановлено, що найближчим перехрестям до будинку за адресою АДРЕСА_2 є перехрестя вул. Соборна - вул . Архітектора Артинова , або вул . Соборна вул. М. Оводова , в той час як автомобіль позивача зупинено за адресою вул. Соборна, 91, зокрема, за перехрестям вул. Соборна - вул. Хлібна.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про неможливість під`їзду до місця роботи за адресою АДРЕСА_2 іншим шляхом є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, позивач не зважаючи на знак 3.2 ПДР проігнорував його та не виконав його вимоги.

Згідно за статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктом владних повноважень було надано суду належний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме відеозапис з місця події, з якого чітко вбачається вчинення правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, а також те, що у задоволенні позову позивачу судом відмовлено, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Рутковського Андрія Сергійовича про скасування постанови серії ЕАМ №2561373 від 20.05.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, залишити без задоволення.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається п ротягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: інспектор 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Рутковський Андрій Сергійович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя