Справа № 359/2534/20
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/94/2020
Справа № 359/2534/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 травня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Вітківському Є.О.,

розглянувши за авилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області в особі інспектора 1 батальйону 4 роти сержанта поліції Пономаренко Сергія Васильовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа : Головне управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2141147 від 21 лютого 2020 року, винесену інспектором Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області сержантом поліції Пономаренко С.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 безпідставно зупинено інспектором 1 батальйону 4 роти сержанта поліції Пономаренко С.В., який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2141147 від 21 лютого 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки позивач керував автомобілем з причепом НОМЕР_1 , на якому не працювали ліхтарі покажчиків повороту.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним і необґрунтованим, а складання постанови вчинено з порушенням норм закону.

Ухвалою суду від 25 березня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та залучено в якості третьої особи Головне управління Національної поліції в Київській області. Відповідачу та третій особі направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї додатків.

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Розгляд справи визначено проводити спочатку у порядку срощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16 квітня 2020 року від інспектора 1 батальйону 4 роти патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержанта поліції Пономаренко С.В. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем порушено десятиденний строк звернення до адміністративного суду.

Як вбачається з відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення - уповноваженою особою відповідача, та третьої особи ухвалу суду про призначення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні отримано, однак у встановлений судом строк відзив на позов відповідачем та третьою особою, до суду не було.

Як і не направлено на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч.3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року інспектором 1 батальйону 4 роти патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержантом поліції Пономаренко С.В., винесено постанову серії ЕАК № 2141147, якою вирішено застосувати до водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн.

Копію даної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 12 березня 2020 року, що підтверджується копією конверту та супровідного листа Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області (а.с. 5).

20 березня 2020 року ОСОБА_1 направив до суду адміністративний позов, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що позивачем не пропущено строк для оскарження постанови від 21 лютого 2020 року.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota camry», номерний знак НОМЕР_2 , 21 лютого 2020 року о 17 год. 33 хв. керував автомобілем з причепом ае0162хк, на якому не працювали ліхтарі покажчиків повороту, чим порушив пункт 31.4.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 121 КупАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 31.4. Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам :

31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що поліцейським винесено оскаржувану постанову передчасно, без з`ясування всіх необхідних фактичних обставин справи.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач, керуючи транспортним засобом, допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

Крім того, відповідач не надав до суду доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення та доказів безпосереднього скоєння адміністративного правопорушення.

Дослідивши складену постанову серії ЕАК № 2141147 та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Оцінюючи матеріали справи, суд вважає, що інших доказів, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України, відповідач до суду не надав.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність оскаржуваного рішення, суду не надав.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на відсутність належних доказів вини позивача, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок щодо наявності події правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, та ту обставину, що відповідачем не надано суду жодних доказів нп підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд приходить висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити, постанову серії ЕАК № 2141147 від 21 лютого 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.3 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд -

ВИРІШИВ:

Позову заяву ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області в особі інспектора 1 батальйону 4 роти сержанта поліції Пономаренко Сергія Васильовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа : Головне управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2141147 від 21 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень - скасувати.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Яковлєва Л.В.