Справа № 200/10927/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року справа №200/10927/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника відповідача Гламаздіна О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (з використанням для проведення судового засідання системи "EasyCon") апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/10927/19-а (головуючий І інстанції Ушенко С.В.) за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пені у розмірі 817572,16 грн.; зобов`язати відповідача відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої картки позивача шляхом виключення пені по податку на додану вартість в сумі 817572,16 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.04.2019 року податковий орган нарахував позивачу пеню у зазначеному розмірі за платежем податок на додану вартість. Між тим всі податкові зобов`язання з податку на додану вартість товариством сплачено своєчасно та в повному обсязі.

Станом на дату нарахування пені по особовому рахунку платника податків на додану вартість обліковувалася переплата у розмірі 2 118 657,55 грн., тобто будь-які непогашені податкові зобов`язання із вказаного податку - відсутні.

Позивачем жодного повідомлення від податкового органу про підстави нарахування пені, розрахунки суми нарахованої пені не отримано.

Враховуючи відсутність будь-яких підстав для нарахування пені, зважаючи на відсутність заборгованості з податку на додану вартість, а також керуючись принципом презумпції правомірності рішень платника податку, позивач вважає, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, передбачені Законом, внаслідок чого, було вчинено протиправні дії щодо нарахування пені за платежем податок на додану вартість.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що чинним законодавством не передбачено право контролюючого органу на проведення інвентаризації розстрочень (відстрочень) на предмет виявлення некоректно нарахованих процентів за користування цими розстроченнями (відстроченнями), а порядок коригування інтегрованої картки відповідачем не дотримано.

Відповідач протиправно здійснив коригування без жодного рішення керівника (заступника) органу ДФС, без посилання та використання первинних документів. При нарахуванні процентів 26.04.2019 року відповідач здійснив нарахування виключно за даними ІТС «Податковий блок»

Суд першої інстанції встановив обставини справи - дату нарахування відсотків, наявність між позивачем та відповідачем відносин щодо розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання за відсутності належних доказів щодо існування цих обставин.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити судове рішення без змін.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач - Приватне акціонерне товариство ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу» є юридичною особою, обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 05508186. За даними наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням позивача є 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1. Позивач на час виникнення спірних правовідносин перебував на обліку як платник податків у Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків ДФС.

Станом на 01.09.2016 (до передачі з СДПІ з ОВП у м.Донецьку МГУ ДФС) в ІКП позивача з податку на додану вартість (14060100) обліковувалась переплата в сумі 1318298, 69 грн (а.с.199 том1)

Також в ІКП наявні відомості про нарахування процентів за користування розстроченням по податку на додану вартість (14060100), а саме:

-при нарахуванні 19.05.2016 чергової частки розстрочення за рішенням ДФС України про розстрочення податкового боргу (ст.100 ПКУ) в сумі 1489732,00 грн. нараховані проценти за період з 01.07.2015 по 19.05.2016 в сумі 475499,17 грн.;

-при нарахуванні 19.05.2016 чергової частки розстрочення за рішенням ДФС України про розстрочення грошового зобов`язання (ст. 100 ПКУ) в сумі 2507412,40 грн. нараховані проценти за період з 13.11.2015 по 19.05.2016 в сумі 342072,99 грн (а.с.198)

Вказані суми нарахованих процентів відображені в ІКП по податку на додану вартість (14060100) за 2016 рік до моменту передачі баз даних з СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС та були сплачені підприємством повністю до 01.09.2016 року, що підтверджується витягом з ІКП (а.с.60-74 том 1)

Після передачі ІКП з СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС переплата по податку на додану вартість (14060100) станом на 01.09.2016 в ІКП становила 2135870,85 грн. (тобто різниця між ІКП до та після передачі становить «+» 817 572,16 грн.) (а.с.203 том 1)

Як зазначив податковий орган в ході проведення інвентаризації виявлені випадки некоректного нарахування процентів за користування розстроченням, які діяли до 01.01.2017 року, а саме: встановлено, що по ПрАТ ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу», яке до 16.09.2016 року передувало на обліку в СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС, при перенесенні баз даних виник технічний збій, при якому частина процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошового зобов`язання в ІКП платника податку на додану вартість зникла (перестала) відображатися, а саме нарахування процентів по строку 19.05.2016 року в сумі 475499,17 грн та 342072,99 грн.

Як наслідок, після зникнення нарахування процентів підприємство отримало в ІКП з податку на додану вартість неправомірну переплату: сума переплати в ІКП на 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016 та 31.08.2016 року до перенесення баз даних становила 1318298,69 грн, після передачі баз даних - 2135870,85 грн (різниця становить 817572,16 грн (порівняння ІКП а.с.199 та а.с.203 том 1) (додаткові пояснення а.с.148-149 том1)

Заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС 26.04.2019 року прийнято рішення №6 про нарахування процентів за користування розстроченням, що діяли протягом 2016 рок у сумі, зокрема, по податку на додану вартість 817572,16 грн в в інтегрованій картці позивача на підставі ст.100 ПК України, п.4.2 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань та податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міндоходів від 10.10.2013 року №574, відповідно до листа ДФС України від 10.04.2019 року №12002/7/99-99-17-04-17 та службової записки Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС від 25.04.2019 року №28197/28-10-46-21-08 (а.с.59 том 1)

Як зазначає податковий орган, фактично цим рішенням здійснено коригування суми процентів за користування розстроченням, які виникли з технічних причин в ІКП.

Як свідчить ІКП ПрАТ «ДТЕК «Шахта Комсомолець Донбасу» податковим органом 26.04.2019 року відкориговані дані шляхом поновлення відомостей про наявність пені в розмірі 817 572, 16 грн., яка погашена за рахунок наявної у позивача переплати (а.с. 19).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що податковий орган здійснив коригування ІКП у повній відповідності до вимог статті 100 ПК України та діючого станом на час вчинення оскаржених дій Порядку №422. При цьому здійснене відповідачем виправлення даних ІКП не призвело до виникнення у позивача нових чи додаткових грошових (податкових) зобов`язань.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі пункту 100.1 статті 100 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, яка діяла станом на квітень 2016 року, розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу

Згідно пункту 129.4. статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Відповідно до пункту 100.1. статті 100 ПК України в редакції, яка діяла на час вчинення відповідачем оскаржених дій, передбачає, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі - Порядок №422) з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (далі ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІПК містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

На підставі пункту 2 розділу І Порядку №422 оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в інтегрованій картці платника (далі - ІКП).

Первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

Первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо)

Згідно пункту 4 розділу І Порядку №422 відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Як визначено пунктом 5 розділу І Порядку №422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином, податковий орган, якщо виявить некоректні базові записи показників ІКП повинен скласти коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються.

В разі, якщо коригування відбувається в ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС.

Відповідач посилається, що ним фактично здійснено коригування суми процентів за користування розстроченням, які з технічних причин зникли з ІКП, на загальну суму 1179878,05 грн, в тому числі по податку на додану вартість (14060100) - 817572,16 грн, про що прийнято рішення №6 від 26.04.2019 року.

При цьому зазначає, що суми нарахованих процентів за 2016 рік своєчасно та в повному обсязі сплачені підприємством.

Між тим в рішенні №6 від 26 квітня 2019 року зазначено не про коригування суми процентів за користування розстроченням, а про нарахування процентів за користування розстроченням в ІКП, зокрема, за податком на додану вартість у сумі 817572,16 грн. на підставі ст.100 ПК України та п.4.2 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань та податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міндоходів №574 від 10.10.2013 року.

Таким чином, податковий орган в порушення вищезазначених вимог Податкового кодексу України вказаним рішенням визначив грошові зобов`язання позивачу, які товариство сплатило в повному обсязі в 2016 році, проти чого не заперечує податковий орган.

Однак, рішення про коригування базових записів показників ІКП відповідачем суду не надано, як і не надано коригуючий документ з посиланням на первинний документ, показники якого виправляються.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття рішення №6 від 26.04.2019 року про нарахування процентів за користування розстроченням, це рішення по суті не є рішенням про коригування показників ІКП, доказів прийняття такого рішення податковим органом не надано, що свідчить про протиправність рішення №6 від 26.04.2019 року, тому воно підлягає скасування.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пені у розмірі 817572,16 грн.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Самі по собі дії чи бездіяльність податкового органу про нарахування пені при наявності рішення про таке нарахування не тягнуть за собою правових наслідків для позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ст.9 КАС України та визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Офісу великих платників податків ДФС №6 від 26.04.2019 року про нарахування процентів за користування розстроченням, оскільки саме рішення породжує для позивача певні правові наслідки.

Зазначене обумовлює часткове задоволення позовних вимог.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відкоригувати дані ІКП шляхом виключення пені по податку на додану вартість в сумі 817572,16 грн суд зазначає наступне.

Дані ІКП до 16.09.2016 року та після 16.09.2016 року свідчать, що при перенесенні баз даних частина процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошового зобов`язання в ІКП платника податку на додану вартість зникла, а саме нарахування процентів по строку 19.05.2016 року в сумі 475499,17 грн та 342072,99 грн.

З огляду на Порядок №422 у податкового органу наявні повноваження щодо коригування даних в інформаційній системі у разі виявлення некоректних базових записів, тому відповідач в даному випадку зобов`язаний здійснити коригування даних ІКП позивача відповідно до вимог Порядку №422 - виключити пеню по ПДВ в сумі 817572,16 грн.

При цьому суд не приймає доводи податкового органу щодо правомірності прийнятого рішення та дій по коригуванню показників ІКП товариства, оскільки ці доводи суперечать приписам Порядку №422, а також не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4802,50 грн (а.с.4 том 1, а.с.15 том 2)

Керуючись статтями 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/10927/19-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/10927/19-а - скасувати.

Позов приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Офісу великих платників податків ДФС №6 від 26.04.2019 року про нарахування процентів за користування розстроченням приватному акціонерному товариству «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу».

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої картки приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» шляхом виключення пені по податку на додану вартість в розмірі 817572,16 грн.

В задоволенні решти позовних вимог приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (, адреса: вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ, 04119) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» (, адреса: вул. Київська, 1, м. Допропілля, Донецька область, 85000) судовий збір у розмірі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 09 червня 2020 року.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст.328, пунктом 3 розділу 6 «Прикінцеві положення» КАС України.

Повне судове рішення складено 09 червня 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв