Справа № 280/6556/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 травня 2020 року Справа № 280/6556/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Борисфен-2000» (69121, м. Запоріжжя, вул.Зернова, буд.42, кв.47; ) до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул.Незалежної України, 72-а; ) про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Борисфен-2000» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункти 1, 2-4 припису від 10.12.2019 № 07/28/2019 відповідача, складений на підставі Акту перевірки № 288/558/07.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваними пунктами 1, 2-4 припису, оскільки вважає їх протиправними та необґрунтованими. Так, позивач звертає увагу, що норми діючого законодавства не дають правових підстав врегулювати питання щодо приведення у відповідність до вимог земельного законодавства земельної ділянки, яка використовується ПП «Борисфен-2000» за адресою: с. Світанок Запорізького району Запорізької області, так як за адресою: с. Світанок по вул. Українська, буд. 33-А ПП «Борисфен-2000» для здійснення господарської діяльності орендує згідно цивільно-правового договору нежитлове приміщення, яке належить третій особі. Крім того, щодо первинного та поточного обліку кількості, типу, складу відходів, пакувальних матеріалів та тари, що утворюються, збираються, зберігаються, обробляються, утилізуються, тощо ПП «Борисфен 2000», ведення форми 1 ВТ та статистичної звітності щодо утворення та поводження з відходами № 1 відходи (річна), позивач зазначає, що згідно розділу А.3 Державного класифікатора України. Класифікатора відходів ДК 005-96 відходи добування риби та продуктів рибальства включено до групи 05.0 КВЕД. До групи 05 належать такі класифікаційні угруповання: відходи добування риби та продуктів рибальства інших (050), У процесі діяльності ПП «Борисфнен 2000» відходи, віднесені до груп 050, 0509 ДК 005-96 не утворюються, адже підприємство не здійснює переробку водних біоресурсів. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.02.2020.

25.02.2020 у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 23.03.2020.

20.03.2020 за вх. №13245 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому він заперечує проти позову, та зазначає, що відповідачем правомірно здійснено захід державного нагляду (контролю), акт перевірки складено у відповідності із Законом №877-V. Звертає увагу, що відповідач під час проведення заходу державного нагляду (контролю) зобов`язаний був досліджувати питання державної реєстрації прав на земельні ділянки та дотримання суб`єктом господарювання вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України та частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім цього, відповідач зазначає, що суб`єкти господарювання незалежно від форм власності зобов`язані здійснювати ведення первинного обліку відходів по формі 1-ВТ та подавати статистичну звітність за формою 1-ВТ з обов`язковим призначенням відповідальних осіб у сфері поводження з відходами. На підставі викладеного, відповідач вважає оскаржуваний припис законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.03.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.04.2020.

Ухвалою суду від 27.04.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у цей же день 27.04.2020.

В судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи те, що сторонами подані всі докази та пояснення по суті спору, суд у відповідності до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе завершити розгляд справи без участі сторін у порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Борисфен-2000» зареєстровано як юридична особа 29.08.2001, основним видом діяльності позивача є прісноводне рибальство - Код КВЕД 03.12.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період з 25.11.2019 по 06.12.2019 проведено планову перевірку щодо додержання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ПП «Борисфен-2000» за результатами якої складено Акт № 288/558/07.

Детальний опис виявлених порушень зазначено в розділі VI «Опис виявлених порушень» Акту № 288/558/07.

10.12.2019 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Запорізькій області винесений припис № 07/28/2019, яким зобов`язано позивача:

пункт 1 усунути порушення вимог земельного законодавства: привести у відповідність згідно вимог чинного законодавства документи, що посвідчують державну реєстрацію права власності чи права користування земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні ПП «Борисфен-2000», розташованою: Запорізька область, Запорізький район, с. Світанок, термін виконання 08.01.2020;

пункт 2 організувати на ПП «Борисфен-2000» ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів та пакувальних матеріалів і тари, що утворюються, збираються, зберігаються обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються за встановленою формою 1-ВТ; термін виконання 10.01.2020;

пункт 3 призначити відповідальних осіб у сфері поводження з відходами; термін виконання 10.01.2020;

пункт 4 подати статистичну звітність за формою № 1- відходи (річна) до органу державної статистики за місцем здійснення господарської діяльності ПП «Борисфен-2000»; термін виконання згідно чинного законодавства.

Не погодившись з приписом № 07/28/2019 від 10.12.2019 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України від «Про охорону навколишнього природного середовища» 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон №1264-XII).

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (стаття 34 Закону №1264-XII).

Відповідно до статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 20-2 Закону №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі;

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із частиною 1 статті 68 Закону №1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом №877-V.

Відповідно до положень частини 6 статі 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: - дату складення акта; - тип заходу (плановий або позаплановий); - предмет державного нагляду (контролю); - найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; - найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Частиною 7 статі 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У частині 8 статті 7 Закону №877-V визначено, що припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до абзацу 3 статті 11 Закону №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

За змістом частини 2 статті 12 Закону №877-V, невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що суть припису - це виключно обов`язкова письмова вимога щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо пункту 1 припису, яким зобов`язано оформити документи на земельну ділянку, а саме: усунути порушення вимог земельного законодавства: привести у відповідність згідно вимог чинного законодавства документи, що посвідчують державну реєстрацію права власності чи права користування земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні ПП «Борисфен-2000», розташованою: Запорізька область, Запорізький район, с. Світанок, суд зазначає наступне.

Зі змісту вказаного пункту взагалі не можливо встановити, в чому саме полягає суть вчиненого позивачем правопорушення, та які дії останнього будуть достатніми для його усунення. Наразі відсутня конкретна вимога щодо усунення порушень вимог екологічного законодавства.

З Акту, складеного за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 288/558/07 судом з`ясовано, що підставою для винесення вищевказаного пункту припису став факт виявлення відсутності документів що посвідчують державну реєстрацію права власності чи права користування земельною ділянкою, що використовується ПП «Борисфен-2000» та знаходиться на території с. Світанок Запорізького району Запорізької області.

З вказаного пункту незрозуміло, з яким органом та яким чином необхідно виконати оскаржуваний припис у вказаній частині, що суперечить принципу чіткого формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що у пункті 1 припису відповідач посилався на зокрема на положення статті 125, 126 Земельного кодексу України.

ПП «Борисфен 2000» на земельній ділянці у АДРЕСА_1 . Світанок по АДРЕСА_2 Українська АДРЕСА_3 для здійснення господарської діяльності орендує згідно цивільно-правового договору нежитлове приміщення, яке належить третій особі, а не земельну ділянку.

Окрім цього, в самому приписі не конкретизовано, яку земельну ділянку в с. Світанок Запорізького району Запорізької області необхідно оформити ПП «Борисфен-2000», так як не конкретизовано адресу, за якою ПП «Борисфен-2000» здійснює господарську діяльність.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вимоги щодо оформлення права власності на земельну ділянку та нерухоме майно відповідно до ст. 125 та 126 Земельного Кодексу України можуть бути застосовані лише до власника земельної ділянки чи нерухомого майна, який згідно оформленого посвідчення на перевірку, суб`єктом перевірки не являється.

Разом з тим, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що відповідач не наділений повноваженнями щодо державного нагляду (контролю) у сфері земельного законодавства.

Отже, при проведенні планової перевірки дотримання ПП «Борисфен-2000» вимог природоохоронного законодавства в частині одержання документів, які посвідчують право власності або користування позивача відповідною земельною ділянкою, відповідач вийшов за межі наданих повноважень.

Суд, зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що відповідач протиправно вийшов за межі наданих повноважень та безпідставно зобов`язав позивача врегулювати питання щодо приведення у відповідність до вимог земельного законодавства земельної ділянки, яка нібито використовується ПП «Борисфен-2000» у с. Світанок Запорізького району Запорізької області.

Щодо п. 2 4 припису стосовно первинного та поточного обліку кількості, типу, складу відходів, пакувальних матеріалів та тари, що утворюються, збираються, зберігаються, обробляються, утилізуються, тощо ПП «Борисфен 2000», ведення форми 1 ВТ та статистичної звітності щодо утворення та поводження з відходами № 1 відходи (річна), судом встановлено наступне.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 №187/98-ВР (тут і надалі - в редакції на момент виникнення спірних відносин) відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів; джерело утворення побутових відходів - об`єкт, на якому утворюються побутові відходи (житловий будинок, підприємство, установа, організація, земельна ділянка).

Як зазначено в Акті № 288/558/07 за наслідками проведеної перевірки відповідачем встановлено факт здійснення позивачем викидів забруднюючих речовин. Разом з тим наведені факти не підтверджені належними доказами.

Так, згідно розділу А.3 Державного класифікатора України. Класифікатора відходів ДК 005-96 відходи добування риби та продуктів рибальства включено до групи 05.0 КВЕД.

До групи 05 належать такі класифікаційні угруповання:

- відходи добування риби та продуктів рибальства інших (050),

- послуги спеціалізовані щодо поводження з відходами добування риби та продуктів рибальства інших, які надаються за місцем утворення відходів (0509).

До групи 050 належать відходи вхідних компонентів добування риби та продуктів рибальства інших: відходи сировини та кормів, сіль зіпсована, забруднена або неідентифікована, її залишки, які не можуть бути використані за призначенням; речовини консервуючі інші зіпсовані, забруднені або неідентифіковані, їх залишки, які не можуть бути використані за призначенням; корми для відгодівлі риби зіпсовані, забруднені або неідентифіковані, їх залишки, які не можуть бути використані за призначенням; відходи виробничо-технологічні добування риби та продуктів рибальства інших: відходи промивання та очищення; відходи тканин тваринного походження; відходи виробничо-технологічні інші, не позначені іншим способом, або відходи від комбінованих процесів, продукція бракована, продукція, забруднена радіонуклідами та (або) шкідливими (небезпечними) речовинами.

Як зазначено позивачем, у процесі діяльності ПП «Борисфен-2000» відходи, віднесені до груп 050, 0509 ДК 005-96 не утворюються, адже підприємство не здійснює переробку водних біоресурсів, не годує рибу, не промиває та не очищує її, не допускає псування (бракування) водних біоресурсів, зразки продукції відповідають нормам радіаційного забруднення.

Відповідно до положень частини 1 статті 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, крім іншого, зобов`язані:

- визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;

- на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку;

- забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;

- здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;

- надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи.

Згідно з положеннями статті 26 Закону України «Про відходи» державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Система і форми звітності, порядок надання і використання відповідної інформації про відходи, а також порядок перегляду їх номенклатури розробляються на основі державного класифікатора відходів і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади.

Стаття 27 Закону України «Про відходи» передбачає, що з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки.

Реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 №2034 затверджено Порядок ведення державного обліку та паспортизації відходів (далі - Порядок №2034), згідно з пунктом 1 якого (тут і надалі - в редакції на момент виникнення спірних відносин) цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

Згідно з положеннями статті 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний вести облік кількості, типу і складу відходів, вживати заходи для збирання, зберігання, видалення та утилізації відходів відповідно до вимог екологічної безпеки, надавати відповідним уповноваженим органам інформацію про всі види відходів, що утворюються при здійсненні господарської діяльності, розробляти спеціальні паспорти на відходи, що утворюються при здійсненні господарської діяльності, подавати статистичну звітність щодо поводження з відходами, вести реєстр об`єктів утворення, оброблення, і утилізації всіх видів відходів, що утворюються при здійсненні господарської діяльності тощо.

У розділі VI Акту, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ПП «Борисфен 2000» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснено хибний висновок щодо опису виявлених порушень у сфері поводження є відходами, адже перевіркою факту утворення ПП «Борисфен-2000» відходів не виявлено, відповідно підстави, для заповнення Додатку 4 до Акту та видачі Припису щодо усунення порушень ПП «Борисфен-2000» у сфері поводження з відходами відсутні.

Тобто, порушення зазначені у пунктах 2-4 оскаржуваного припису мали б місце, якби на момент проведення перевірки відходи були б виявлені. Однак, як зазначалось вище, посадовими особами відповідача встановлено факт відсутності ведення обліку відходів.

Таким чином, пункти 2-4 оскаржуваного припису є передчасними та спрямовані на майбутнє.

Щодо пункту 3 оскаржуваного припису, яким позивача зобов`язано призначити відповідальних осіб у сфері поводження з відходами, суд зазначає, що вказаний пункт припису носить загальний характер із запобіжними рекомендаціями на майбутнє та не містить чіткого викладення виявлених порушень ПП «Борисфен-2000» норм природоохоронного законодавства і загальний характер не дозволяє встановити, які саме порушення у ньому відповідач намагався відобразити.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що припис відповідача від 10.12.2020 № 07/28/2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними і достатніми доказами правомірність спірного рішення, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Борисфен-2000» (69121, м. Запоріжжя, вул. Зернова, буд.42, кв.47; ) до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-а; ) про визнання протиправним та скасування припису, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Запорізькій області № 07/28/2019 від 10.12.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-а; ) на користь Приватного підприємства «Борисфен-2000» (69121, м. Запоріжжя, вул. Зернова, буд.42, кв.47; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165,169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 30.05.2020.

Суддя А.В. Сіпака