Справа № 620/1543/20
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м.Чернігів Справа № 620/1543/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 20.01.2020 № 24/03 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пунктів 10, 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 з 11.01.2020.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що вона працювала в Щорській (Сновській) міській раді. 11.01.2020 вона, маючи стаж державної служби 16 років 9 місяців 10 днів, звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, відповідачем було відмовлено у призначенні зазначеної пенсії (рішення від 20.01.2020 № 24/03). Вважає таку відмову протиправною (а.с. 1-6).

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову обґрунтовуючи тим, що згідно з пунктами 10,12 розділу «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII мають право особи, які на день набрання чинності зазначеним Законом: досягли пенсійного віку; мають страховий стаж у жінок - 30 років; не призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ; займають посади та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України або мають не менше як 20 років стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Статтею 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 чітко визначено сферу дії цього Закону. На осіб місцевого самоврядування його дія не поширюється (а.с. 31-32).

Процесуальні дії у справі: ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 620/1543/20. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 23-24).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 31).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України від 16.05.1996 серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11).

Із наданої копії трудової книжки від 01.04.1978 серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач в Щорській (Сновській) міській раді: з 23.07.2002 була прийнята на посаду спеціаліста міськвиконкому з питань діловодства та роботи з громадянами II категорії; з 14.05.2005 призначена на посаду спеціаліста І категорії з питань діловодства та звернення громадян; з 08.02.2013 посада «спеціаліст І категорії з питань діловодства та звернення громадян» перейменована на посаду,« спеціаліст з питань діловодства та кадрової роботи»; з 25.01.2016 переведена на посаду провідного спеціаліста з питань діловодства та кадрової роботи; з 27.01.2017 переведена на посаду провідного спеціаліста відділу організації та кадрової роботи; 02.05.2019 звільнена за власним бажанням (а.с. 13-19).

Із заявою за призначенням/перерахунком пенсії від 11.01.2020 позивач звернулася до відповідача, додавши до неї паспорт, трудову книжку та дві довідки про заробітну плату (а.с. 33-40).

Рішенням від 20.01.2020 № 24/03 позивача було повідомлено, що статтею 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII зазначено, що на осіб місцевого самоврядування дія цього Закону не поширюється. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.07.2017 №2148-VIII були внесені зміни до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», де зазначається, що пенсії посадовим особам органів місцевого самоврядування призначають за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зважаючи на вище викладене, для проведення перерахунку (призначення) позивачу пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» або «Про службу в органах місцевого самоврядування» відсутні підстави (а.с. 43-44).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

Аналіз зазначених вище норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі по тексту Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ).

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ , але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України «Про державну службу» за № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.04.2018 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Судом встановлено, що 11.01.2020 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Чернігівській області про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України від 16.05.1996 серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11). Отже, на момент звернення із зазначеною вище заявою позивачу було 60 повних років. Відтак станом на момент звернення позивач мала необхідний вік, передбачений статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Щодо стажу державної служби суд зазначає наступне.

Статтею 46 Закону № 889-VII визначені особливості стажу державної служби, а саме - у частині другій зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (надалі по тексту - Закон № 2493-III).

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III, в органах місцевого самоврядування встановлюються, окрім іншого, такі категорії посад: сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі по тексту - Порядок № 283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Обставина щодо втрати чинності Порядку № 283, у зв`язку із затвердженням 25 березня 2016 року Постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби, судом не враховується, оскільки його норми були чинними на час здобуття позивачем стажу державної служби.

Порядок № 229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядок № 229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

При цьому, суд звертає увагу, що як Порядок № 283 у п.2, так і чинний на теперішній час Порядок № 229 у пункті 4 передбачає, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивач в Щорській (Сновській) міській раді працювала: з 23.07.2002 на посаді спеціаліста міськвиконкому з питань діловодства та роботи з громадянами II категорії; з 14.05.2005 посаді спеціаліста І категорії з питань діловодства та звернення громадян; з 08.02.2013 на посаді «спеціаліст І категорії з питань діловодства та звернення громадян» перейменована на посаду, «спеціаліст з питань діловодства та кадрової роботи»; з 25.01.2016 переведена на посаду провідного спеціаліста з питань діловодства та кадрової роботи; з 27.01.2017 переведена на посаду провідного спеціаліста відділу організації та кадрової роботи; 02.05.2019 звільнена за власним бажанням (а.с. 13-19).

Згідно рішення про відмову в перерахунку пенсії від 20.01.2020 № 24/03 відповідач відмовив позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, оскільки остання займала посаду, яка не відноситься до посад державної служби (а.с. 43-44).

Проте, суд зазначає, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

На підставі наведеного, рішення ГУ ПФУ у Чернігівській області від 20.01.2020 щодо надання відмови у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.199 № 3723-ХІІ є протиправним.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року (заява №38722/02).

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 14.09.2016 № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за можливе зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пунктів 10, 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ , з 11.01.2020.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із квитанції від 29.04.2020 № 0.0..1 вбачається, що позивачем сплачено 840,80 грн в якості судового збору (а.с. 7).

Враховуючи зазначене, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 20.01.2020 № 24/03 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 11.01.2020 пенсію за віком відповідно до пунктів 10, 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у строк, встановлений статтею 295, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005; .

Повне судове рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя Л.О. Поліщук