Справа № 521/7560/19
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/7560/19
Провадження №2-а/521/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року місто Одеса

Суддя Малиновський районний суд міста Одеси Плавич І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилався на ті обставини, що 03 травня 2019 року ним отримано постанову Волинської митниці ДФС від 17 квітня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного Кодексу України, та накладено адміністративне стягнення.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що ухвалення оскаржуваної постанови та накладення адміністративного стягнення було здійснено незаконно, необґрунтовано, із порушенням чинного законодавства, а викладені обстави у постанові не відповідають дійсності. Водночас, позивач свідчить про те, що він не був сповіщений про розгляд справи належним чином та у встановленому законом порядку.

У зв`язку з цим, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просив скасувати постанову про порушення митних правил №0850/20500/19 від 17 квітня 2019 року.

Представник Волинської митниці ДФС скористався правом подачі відзиву на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова була ухвалена відповідно до чинного законодавства, у діях ОСОБА_1 були ознаки порушення митних правил згідно із ст. 485 МК України. Як зазначає представник Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 через декларанта ПП «Логістиброк» ОСОБА_2 , під час митного оформлення товару, а саме: транспортного засобу марки « Renault», моделі «Megane Scenic», за митною декларацією типу НОМЕР_1 №UA205090/2018/054304 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати у повному обсязі платежів у розмірі 17 824,80 гривень, тобто, неправильно вказав відомості щодо визначення митної вартості товару. Також, представник відповідача вказував на належне сповіщення ОСОБА_1 про необхідність явки для надання пояснень із приводу зазначених обставин.

Позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що ним було зроблено запит до АТ «Укрпошта» із метою з`ясування надіслання від відповідача листів позивачу щодо розгляду митної справи, проте, було з`ясовано що відповідний конверт не був вручений адресату. Крім того, сторона зауважила, що конкретно ним не було здійснено дій, щодо ухилення від сплати податків у встановленому законом обсязі. Він не укладав будь-яких договорів із ПП «Логістикброк» в особі директора Галюка О.М. Позивач вказав, що він надавав довіреність на ім`я ОСОБА_5, згідно із якою останньому було надано право купівлі за кордоном на ім`я ОСОБА_1 на умовах та за ціну на розсуд ОСОБА_5 будь-якого транспортного засобу, сплачувати кошти за придбання автомобілю, укладати договір купівлі-продажу, подавати необхідні документи для оформлення автомобілю, у тому чисті і митну декларацію. ОСОБА_1 не уповноважував ОСОБА_5 укладати договорів із ПП «Логістикброк». Позивач сплатив кошти ОСОБА_5 у розмірі 11 000, 00 доларів США уже після його розмитнення із доставкою до м. Одеса. Просив суд задовольнити позов у зв`язку із відсутністю складу правопорушення у даному випадку.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, від особи надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів згідно зі ст. 194 ч.3 КАС України.

Представник Волинської митниці ДФС у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника особи надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів згідно зі ст. 194 ч. 3 КАС України.

Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

Під час судового розгляду справи суд установив, що 17 квітня 2019 року Волинською митницею ДФС ухвалено постанову у справі про порушення митних правил №0850/20500/19, відповідно до якої , зокрема, 10 липня 2018 року до Волинської митниці ДФС декларантом ПП «Логістикброк» ОСОБА_2 за договором із громадянином ОСОБА_1 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів 09/18-ф від 09 липня 2018 року було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/054304 з документами, необхідними для митного оформлення товару «автомобіль, призначений для перевезення людей марки « Renault», моделі «Megane Scenic», 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 1461 см3, потужність 81 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи водія - 7, колір - білий.

Проте, як зазначає ОСОБА_1 від не укладав будь-яких договорів із декларантом ПП «Логістикброк» ОСОБА_2 , не наділяв ОСОБА_5 укладати договорів із ПП «Логістикброк».

Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року з метою з`ясування обставин справи було витребувано від ПП «Логістикброк» (місто Луцьк, вулиця Карбишева, 2), оригінал договору про надання послуг по декларуванню та митному оформлені товарів 09/18-ф від 09 липня 2018 року, укладений від імені ОСОБА_1 та директором ПП «Логістикброк» Галюком Олександром Миколайовичем в місті Луцьк. Витребувано від Волинської митниці ДФС (Волинська область Любомський район, с. Римачі) оригінал договору про надання послуг по декларуванню та митному оформлені товарів 09/18-ф від 09 липня 2018 року, укладений від імені ОСОБА_1 та директором ПП «Логістикброк» Галюком Олександром Миколайовичем в місті Луцьк; оригінал рахунку-фактури (PAZYMA-SASKAITA) серії BLA №460328 від 09 липня 2018 року, виданий компанією UAB «EDGARAS», Pasesuplo g.14, LT - 69205, Kalvarija, що засвідчує вчинений продаж ОСОБА_1 автомобілю марки «Renault», модель «Megane Scenis», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_3 за ціною 6700 Євро; оригінал касового ордеру (Pinigu Priemimo Kvitas) від 09липня 2018 року серії BLC №0543650 щодо продажу ОСОБА_1 автомобілю марки «Renault», модель «Megane Scenis», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_3 за ціною 6700 Євро. Витребувано від Компанії UAB «EDGARAS» (Pasesuplo g.14, LT - 69205, Kalvarija, директор Є. Завіцкас) довідку про те коли, ким, на чиє ім`я та за яку ціну був проданий належний вказаній компанії транспортний засіб - автомобіль марки «Renault», модель «Megane Scenis», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_3 .

Проте, на виконання вказаної ухвали суду, Волинською митницею ДФС в особі т.в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії С. Ткачуком, повідомлено про те, що у митній справі є лише копії, витребуваних документів, які були долучені до матеріалів адміністративної справи.

Як вбачається із справи про порушення митних правил №0850/20500/19 від 26 лютого 2019 року, копію яких надано стороною відповідача, 04 липня 2018 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_5 довіреність з метою представництва інтересів в організаціях, установах, підприємствах.

Також у матеріалах справи наявна копія договору №09/18-ф від 09 липня 2018 року про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів, укладений між ПП «Логістикброк» в особі директора Галюка О.М. та ОСОБА_1, за умовами якого ОСОБА_1 нібито доручає за обумовлену плату і в термін надавати послуги по декларуванню майна, транспортних засобів, інших предметів.

Утім, суд критично ставиться до наданого стороною відповідача доказу, адже від не відповідає установленій законом формі, зокрема, не засвідчений у встановленому законом порядку.

Крім того, у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які свідчили, що ОСОБА_1 влітку 2018 року знаходився у м. Одесі, не виїжджав за межі м. Одеси, знаходився увесь час на роботі.

Сам ОСОБА_1 у судовому засіданні вказував, що підпис у вказаному договорі йому не належить, та відповідно договору він не підписував.

Як регламентує ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як передбачає ст. 54 ч. 1, 3 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Водночас, як передбачає ст. 106 ч.7 МК України, у разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі митні платежі сплачуються в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами. При цьому за період, коли застосовувалося таке звільнення, підлягають сплаті проценти з сум податкових зобов`язань, що підлягали б сплаті у разі, якщо б щодо таких сум надавалося розстрочення податкових зобов`язань відповідно до розділу II Податкового кодексу України.

Суд погоджується з правовою позицією позивача, що за змістом ст. 485 МК України, склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Однак, як вбачається із матеріалів справи, ані ОСОБА_1 , ані його повноважним представником не було здійснено дій, направлених на зменшення розміру платежів при митному оформленні автомобілю марки «Renault», моделі «Megane Scenic», 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 1461 см3, потужність 81 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи водія - 7, колір - білий.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, категорія «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює розраховані державними органи до сплати митні платежі, які розглядаються судом як частина сфери оподаткування (рішення у справах «Інтерсплав проти України» («Intersplav v. Ukraine», заява №803/02), «TOB «Полімерконтейнер» проти України» («Polimerkonteyner, TOV v. Ukraine», заява №23620/05) тощо).

Так, згідно з параграфами 16, 17 рішення Європейського суду з прав людини у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України» («Polimerkonteyner, TOV v. Ukraine», заява №23620/05), суд наголошує, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним. Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля. Крім того, будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» («Sporrong and Lonnroth v. Sweden», заяви №№7151/75; 7152/75, п. 69-73).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що висновок митного органу щодо наявності в діях ОСОБА_1 мети у вигляді неправомірного зменшення розміру митних платежів є передчасним та спростовується зібраними доказами.

Оскільки сторона позивача просила суд поновити строк оскарження постанови у справі про порушення митних правил, суд зазначає наступне.

З оскаржуваної позивачем постанови випливає, що справа про порушення митних правил розглядалась без присутності ОСОБА_1 та / або представника особи. Належних доказів направлення даної постанови та її вручення позивачеві суду не надано. Позивач посилався на те, що позивач отримав 03 травня 2019 року лист Волинської митниці ДФС від 18 квітня 2019 року №2308/03-70-20-03 із копією оскаржуваної постанови. З відповідним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 06 травня 2019 року.

Ураховуючи викладене, суд погодився із обґрунтованістю тверджень сторони та дійшов висновку про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови у справі про порушення митних правил на підставі ст. 289 КУпАП та ст. 121 КАС України.

Як чітко зобов`язує ст. 77 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, наведені у параграфі 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України» («Fedorchenko and Lozenko v. Ukraine», заява №387/03), параграфі 43 рішення в справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine», заява №16437/04) та параграфі 60 рішення в справі «Бєлоусов проти України» («Belousov v. Ukraine», заява №4494/07), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відтак, посилання відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, мають суперечливий характер та викликають обґрунтований сумнів, що сукупно має тлумачитись на користь позивача.

Відповідно до ст. 531 ч. 1 п. 1 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову. Водночас, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Відповідно до ст. 139 ч. 1, 5 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Водночас, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням заявленого позову та звільненням позивача від сплати судового збору, суд доходить висновку про компенсування суми неоплаченого судового збору в розмірі 768,40 гривень за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. 6, 7, 9, 19, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 371, п. 9, 15.5 розділу VII КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про скасування постанови Волинської митниці ДФС №0850/20500/19 в адміністративній справі про порушення митних правил.

Постанову Волинської митниці ДФС №0850/20500/19 у справі про порушення митних правил №0850/20500/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка передбачена ст. 485 МК України, - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повні відомості про сторін згідно зі ст. 246 ч.5 п.4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 - місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Волинська митниця ДФС - місцезнаходження: 44350, Волинська область, Любомський район, с. Римачі, ідентифікаційний код в .

Рішення підписано суддею 21 травня 2020 року.

Суддя: І.В. Плавич