Справа № 243/4202/20
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/61/2020
Номер справи 243/4202/20
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«10» червня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ГОРБАТКО Євгена Михайловича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Горбатко Є.М. про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції.

Попов С.В. обґрунтував свої позовні вимоги тим, що 07 травня 2020 року о 13 годині 16 хвилин він керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у напрямку м. Слов`янська зі швидкістю не більше 70 км /г та був зупинений патрульною поліцією.

Інспектор Молодик А.В. повідомив, що він перевищив допустиму швидкість руху на 26 км/г, та що це зафіксовано на приладі у ручному режимі його колегою. Інспектор йому показав екран того приладу на якому було фото його автомобіля і вказана швидкість 76 км/г, але документи на прилад та його серійний номер йому не показували, хоча він про це просив, щоб переконатися в можливості використання приладу в ручному режимі. Також він зазначав, що інспектор заміряє швидкість руху поза зоною дії дорожнього знаку 5.70. Оскільки він вважав, що не перевищив допустиму швидкість руху більш допустимої норми, встановлену ст. 122 КУпАП - 20 км/г, а документи на прилад, яким зафіксовано перевищення швидкість руху, йому не надали, то він збирався надати клопотання про відкладення розгляду справи за місцем проживання, щоб підготуватися до розгляду справи, долучити до справи адвоката та отримати правову допомогу.

Він надав інспектору всі необхідні документи. Інспектор повідомив, що відносно нього розпочата справа, зачитав йому права та вказав, що вважає його винним у вчиненому ним правопорушенні і вказав, що справа розглянута, не вислухавши його пояснення, не розглянувши фактичні данні та не надавши йому можливості заявити клопотання та надати пояснення, хоча він неодноразово зауважував, що інспектор повинен прийняти в нього Клопотання, але інспектор запропонував йому вчити закони.

Після чого інспектор пішов до свого автомобіля та виніс йому заповнену Постанову.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року була складена сержантом поліції Горбатко Є.М., на місці зупинки, хоча справу розглядав інспектор Молодик А.В., дана обставина зафіксована на відео реєстратор.

Вважає, що такі ствердження поліцейського є безпідставними не відповідають обставинам справи та вимогам закону. Також вважає, що зазначена Постанова винесена на місці вчинення правопорушення з грубими порушеннями його прав та свобод, оскільки він не міг скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а тому Постанова підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 782987 від 07 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 10 червня 2020 року до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач - інспектор Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Горбатко Є.М. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 10 червня 2020 року до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності.

У наданому Відзиві на позовну заяву зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 07 травня 2020 року в м. Краматорську по вул. О. Тихого, біля будинку 1а, приблизно о 13 годині 16 хвилин, водій, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/г, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/г, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України.

Після того, як поліцейським було встановлено порушення вимог п. п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП було прийнято рішення винести Постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до статті 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, інспектор оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив особі, що брала участь у розгляді справи, її права і обов`язки: ст. ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Відповідно статті 278 КУпАП та п. 5 Розділу III Наказу № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор з`ясував питання:

- чи належить до його компетенції розгляд даної справи; Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції уповноважені розглядати справи за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання Постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі;

- чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; Розгляд справи відбувався у присутності позивача;

- чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

- чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ніяких клопотань позивач не заявляв.

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови.

Позивач в своєму позові оспорює факт законності, винесеної відносно нього Постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При винесенні Постанови поліцейський керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, Кодексом України про адміністративні правопорушення, та Наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 - VIIІ, поліцейський уповноважений здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону встановлює, що поліцейський, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п.п. 12.4 ПДР України, визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/г.

Вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruCam LTI 20/20,серійний номерТС000747.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Дана процедура, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що діяв до 31.12.2015 року, була передбачена для серійного виробництва та ввезення засобів вимірювальної техніки на територію України.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 пристрій Трукам був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, вбачається, що складання Протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли Протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання Протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить Постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.122 КУпАП, без складання Протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються Протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Оцінку доказів поліцейським було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП, а саме - Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015, (на яке також посилається відповідач) дано офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, в якому суд вирішив, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Місто Слов`янськ є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

Співробітником патрульної поліції м. Краматорська та Слов`янська, як посадовою особою, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено Постанову за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 26.05.2015 N 5-рп/2015, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VIII, відповідно до п. 38 ч. 1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме: після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Зазначений закон набрав сили 08.08.2015 року.

Зазначає, що позивача ОСОБА_2 не було жодним чином обмежено в користуванні його правами.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_2 (а.с. 15-21).

Також відповідач будучи присутнім у раніше призначеному судовому засіданні суду пояснив, що дійсно він та його напарник - інспектор Молодик А.В. зупинили Попова С.В. за вчинене ним правопорушення - перевищення швидкості руху у населеному пункті на 26 км/г. ОСОБА_2 інспектор Молодик А.В. роз`яснив права та розглянув адміністративну справу, а Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року складав саме він - Горбатко Є.М .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Департаменту патрульної поліції - Семібратова Д.О., яка діє на підставі Довіреності №2208/41/3/01-2019 від 20 грудня 2019 року, не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, 10 червня 2020 року до суду надала Заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Горбатко Євгена Михайловича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Постановою від 07 травня 2020 року серії ДПО 18 № 782987, складеною інспектором Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Горбатко Є.М на водія транспортного засобу ОСОБА_2 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255,00 грн. При викладенні обставин скоєного правопорушення ОСОБА_2 у Постанові зазначено, що 07 травня 2020 року в м. Краматорську по вул. О. Тихого, біля будинку 1а, приблизно о 13 годині 16 хвилин, водій, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/г, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/г, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася наземним вимірювачем швидкості ТruCam, серійний номерТС000747. Відео фіксація порушення проводилася технічним засобом - персональний відео реєстратор серія АН №00068, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Частиною першою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/г.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності та правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCam LTI 20/20, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Дана процедура, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що діяв до 31.12.2015 року, була передбачена для серійного виробництва та ввезення засобів вимірювальної техніки на територію України.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

До матеріалів справи додано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17047 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000747 до застосування. (а.с. 25, 26, 27).

Оскільки, прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17047, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 31.10.2019 року та чинного до 31.10.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000747, є придатним до застосування.

Таким чином, правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 інспектором поліції в судовому засіданні доведена належними доказами по справі та не спростовані позивачем.

Разом з тим, відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто Постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Так, ОСОБА_2 у позові зазначає, що відповідач склав Постанову одразу, на місці вчинення правопорушення, тобто зупинки його транспортного засобу, хоча він заявляв Клопотання про передачу адміністративної справи на розгляд до суду тому він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, вбачається, що складання Протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли Протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання Протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить Постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.122 КУпАП, без складання Протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Таким чином, інспектор має право розглядати адміністративну справу на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також, у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується Протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються Протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд першої інстанції був наданий диск з відеозаписом з камер поліцейських.

Суд погоджується з твердженнями позивача ОСОБА_2 в тій частині, що інспектором були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки в судовому засіданні встановлено, що водію було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 63 Конституції України, однак скористатися своїми правами, а саме надавати пояснення стосовно вчиненого правопорушення та заявляти Клопотання ОСОБА_2 не мав можливості, оскільки з відеозапису з камери відповідача, фіксації вчиненого правопорушення, дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно інспектором поліції були роз`яснені права, але він не надав можливості йому заявити будь - які Клопотання та надати свої пояснення стосовно вчиненого правопорушення, та одразу ж після оголошення його прав, вказав, що він прийшов до переконання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, та заявляти будь - які Клопотання вже не час та розглянув адміністративну справу.

Таким чином суд приходить до висновку, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій 18 лютого 2020 року, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 524/9827/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_2 в тій їх частині, що справу розглядав інспектор Молодик А.В., а саме: представлявся йому, спілкувався з ним, оголошував йому права, та приймав рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, а складав Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року, підписував її та вручав, зовсім інший інспектор - Горбатко Євген Михайлович . Дану обставину в судовому засіданні визнав і сам відповідач по справі - інспектор Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Горбатко Є.М. та такі дії відповідача суперечать п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395, яким встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу, поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, після цього оголошується Протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим необхідно визнати протиправною та скасувати Постанову серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року у відношенні нього і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись вимогами ст. ст. 2-16, 19-20. 49, 121-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, п.3 частини 3 статті 286, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ГОРБАТКО Євгена Михайловича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 782987 від 07 травня 2020 року, складену відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Першого Апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу 7 Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до п. 3 розділу УI "Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення складено 10 червня 2020 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.