Справа № 335/3521/20
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3521/20 2-а/335/156/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Пепка Сергія Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції у Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Пепка С.В., третя особа - Управління патрульної поліції у Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2318665 від 30.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу розміром 425,00 грн.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов, скасувати вищезазначену постанову відповідача, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020 ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із позовною заявою, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 21.05.2020 без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Копію ухвали від 13.05.2020 представник відповідача та третьої особи отримав 18.05.2020.

У зв`язку із ненадходженням відзиву на позов у строк до 21.05.2020 та враховуючи, що встановлений судом строк не закінчився, розгляд справи було відкладено до 02.06.2020.

Станом на 02.06.2020 від відповідача не надійшов відзив на позовну заяву, а також не надходили клопотання про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін, про продовження строку на подання відзиву, в т.ч. і у зв`язку із карантинними заходами.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої ним постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2318665 від 30.03.2020, прийнятої відповідачем, 30.03.2020 о 15:16:55 год. по вул. Радгоспна, 6Б, в м. Запоріжжі, позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 , зупинився на смузі, де рух регулюється світлофором із додатковою секцією, здійснив цим перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, які рухаються в тій же смузі, чим порушив п. 16.10 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до Управління патрульної поліції у Запорізькій області із відповідною скаргою, яка згідно із листом вказаного Управління від 08.04.2020 № Д-668/41/32/03-2020 залишена без задоволення.

Згідно з п. 16.10 ПДР України на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі.

У позовній заяві позивач посилався на необґрунтованість оскарженої постанови, оскільки він жодних порушень ПДР України не допускав. Так, позивач вказує, що рух прямо на дозвільний сигнал світлофора, що має додаткову секцію, не заборонений. Він у вказаний в постанові день та час рухався у правій смузі, та іншого транспорту за ним не їхало. При цьому, в нього була відсутня можливість перестроїтись в ліву смугу. Автомобіль поліції рухався лівою смугою та зупинився на світлофорі разом з позивачем. Вже після зупинки автомобіль поліції, не вмикаючи сигналу повороту, перестроївся у правий ряд. Отже, автомобіль поліції не мав наміру повертати праворуч, т.я. не включив відповідний покажчик повороту. Також на автомобілі поліції не були увімкнені проблискові маячки. Інших автомобілів у правій смузі не було. Отже, перешкод іншим учасникам руху він не створював. Після того, як загорівся зелений сигнал світлофору позивач поїхав прямо та був зупинений працівниками поліції.

Зазначені пояснення позивача також були ним викладені письмово під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також зазначені у скарзі на постанову.

Згідно із відповіддю Управління патрульної поліції у Запорізькій області від 08.04.2020 № Д-668/41/32/03-2020 на скаргу позивача, було відібрано письмові пояснення від інспектора поліції Пепка С.В., який зазначив, що здійснюючи охорону громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху на маршруті патрулювання, помітив транспортний засіб під керуванням позивача, що зупинився на смузі, де рух регулюється світлофором із додатковою секцією, здійснив цим перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, які рухались в тій же смузі, чим порушив вимоги п. 16.10 ПДР України, внаслідок чого автомобіль було зупинено за допомогою спеціальних звукових та світлових приладів. Встановлено, що інспектором Пепко С.В. було проведено розгляд справи, вивчено всі обставини та прийнято законну і обґрунтовану постанову. Наведені позивачем доводи не відповідають наявним матеріалам справи.

Натомість, вказана відповідь не містить спростування пояснень позивача, зокрема про те, що ним не було створено перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, та не наведено доказів наявності таких учасників (крім безпосередньо автомобіля поліції) на смузі руху позаду автомобіля позивача. Також не було спростовано твердження позивача, що автомобіль поліції здійснив перестроювання у праву смугу, без відповідного покажчика повороту, що обумовило висновок позивача про не створення ним перешкод для руху іншим учасникам. Враховуючи, що автомобіль поліції після того, як учасники продовжили рух, поїхав вслід за автомобілем позивача, тобто прямо, суд доходить висновку, що дійсно вказаний автомобіль не мав наміру повертати праворуч. Під час розгляду цієї справи з боку відповідача не було надано доказів протилежного.

Так, відповідач в судове засідання не з`явився, не надав жодних доказів правомірності прийнятої ним постанови, зокрема, доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а також дотримання вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідач не надав відзиву на позовну заяву і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню.

Разом із тим, оскільки ОСОБА_1 заперечує наявність у його діях будь-яких порушень ПДР України, а також вказує про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови, а також враховуючи, що суду не надано жодних доказів на спростування вказаних обставин, суд доходить висновку про необхідність направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Запорізькій області в порядку п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП та п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, під час якого працівнику поліції необхідно ретельно перевірити вищенаведені доводи позивача, дослідити докази на їх підтвердження або спростування та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині скасування спірної постанови із направленням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Запорізькій області.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 420,40 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є відповідач, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Пепка Сергія Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2318665 від 30 березня 2020 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу розміром 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відповідно до п. 3 р. VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - інспектор 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області Пепко Сергій Володимировича, місце проходження служби: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005;

Третя особа - Управління патрульної поліції у Запорізькій області, адреса: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя А.В. Шалагінова