Справа № 140/6552/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/6552/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 17 квітня 2020 року №61383689 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка Павла Володимировича про повернення виконавчого документу стягувачу, зобов`язання поновити виконавче провадження за виконавчим листом Волинського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року №1295/2019 та вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду (а.с.16-17).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 квітня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 1295/2020 від 18 грудня 2019 року) на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Своє рішення Трофимюк П.В. обґрунтував посилаючись на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та статтю 23 Бюджетного кодексу України: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного відшкодування.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає, що вона є надуманою та такою, що не відповідає законодавству України.

Крім того, позивач вказує, що Управління Пенсійного фонду України у Волинській області частково виконало добровільно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року, а саме виплатило 39229,48 грн. за період з 03 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року, про що зазначено у постанові про повернення виконавчого документа стягувану від 17 квітня 2020 року і є підтвердженням того, що ПФУ має кошти на виконання рішення суду.

Вважає, що невиконання судового рішення є порушенням права на перерахунок щомісячного грошового утримання.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та призначено судове засідання у справі на 10:00 09 червня 2020 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2020 року про відкриття провадження у справі надав матеріали виконавчого провадження ВП №61383689 (а.с.25-40).

В судове засідання, призначене на 10:00 09 червня 2020 року, сторони не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 23).

З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено та завершено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2019 року Волинський окружний адміністративний суд видав позивачу виконавчий лист №1295/2019 про зобов`язання Шацько-Любомльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 25 січня 2019 року за №71 та з 01 січня 2019 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 25 січня 2019 року за №70 (а.с.7).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року в справі №140/2359/19 задоволено заяву про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача); замінено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шацько-Любомльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1295/2019 від 18 грудня 2019 року, а саме: боржника Шацько-Любомльське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) (а.с. 30-31).

26 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюком П.В. за заявою ОСОБА_1 від 19 лютого 2020 року (а.с.29) відкрито виконавче провадження ВП №61383689 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом 18 грудня 2019 року за №1295/2019, про зобов`язання Шацько-Любомльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 25 січня 2019 року за №71 та з 01 січня 2019 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 25 січня 2019 року за №70 (а.с.33).

Крім того, 26 лютого 2020 року відповідачем у зазначеному виконавчому провадженні винесені постанови: про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2020 року ВП №61383689 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області листом від 18 березня 2020 року №0300-0310-5/6229 (вх. № 2327/2.1-36 від 25 березня 2020 року) повідомило відповідача, що 03 грудня 2019 року набрало законної сили рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року по справі №140/2359/19 про задоволення позову ОСОБА_1 16 грудня 2019 року дане рішення було внесено до Реєстру судових рішень (№56377) та проведено його виконання (згідно рішення управління №04 від 16 грудня 2019 року). Нараховано відповідно рішення суду 213314,48 грн. 09 січня 2020 року виплачено: 39229,07 грн. за період з 03 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року.

Виконання рішень суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових ф рішень» (після 01 січня 2013 року), на виконання яких стягувану нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, Ф регулюється Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 (далі Порядок).

Виплата нарахованих сум щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на виконання рішення суду, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, тому згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, суми нарахованого боргу відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року будуть виплачені після взяття судового рішення на облік у окремому реєстрі.

Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №20-1.

Нарахована сума за період до набрання судовим рішенням законної сили, а саме 174085,41 грн. облікується у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за 2019 рік.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61383689 від 26 лютого 2020 року у даній справі підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також в частині стягнення виконавчого збору, оскільки рішення суду управлінням було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (26 лютого 2020 року) відповідно до частини 9 статті 27 цього Закону (а.с.38).

17 квітня 2020 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюк П.В. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №6138369 на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погодившись з постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 17 квітня 2020 року ВП №6138369, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Оскаржувану постанову позивач отримав 27 квітня 2020 року (а.с.8) та в межах встановленого строку 06 травня 2020 року звернувся до суду із даною позовною заявою.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до норм частини першої, другої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що 18 грудня 2019 року Волинський окружний адміністративний суд на виконання рішення суду від 04 вересня 2019 року в справі №140/2359/19 видав виконавчий лист №1295/2019 про зобов`язання Шацько-Любомльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 25 січня 2019 року за №71 та з 01 січня 2019 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 25 січня 2019 року за №70 (а.с.7).

Разом з тим, з аналізу даного виконавчого листа вбачається, що боржника зобов`язано провести перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання, проте не встановлено порядку виплати перерахованого довічного грошового утримання.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюк П.В. на підставі заяви стягувача від 19 лютого 2020 року відкрив виконавче провадження ВП №61383689 (а.с.29, 33).

Боржник у цьому виконавчому провадженні - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області листом від 18 березня 2020 року №0300-0310-5/6229 (вх. № 2327/2.1-36 від 25 березня 2020 року) повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 відповідно до покладених рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року в справі №140/2359/19, яке набрало законної сили 03 грудня 2019 року, зобов`язань.

На виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснило перерахунок ОСОБА_1 довічного грошового утримання таким чином: 16 грудня 2019 року дане рішення було внесено до Реєстру судових рішень (№56377) та проведено його виконання (згідно рішення управління №04 від 16 грудня 2019 року). Нараховано відповідно рішення суду 213314,48 грн.; 09 січня 2020 року виплачено: 39229,07 грн. за період з 03 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року; виплата нарахованих сум щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на виконання рішення суду, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, тому згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, суми нарахованого боргу відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року будуть виплачені після взяття судового рішення на облік у окремому реєстрі; нарахована сума за період до набрання судовим рішенням законної сили, а саме 174085,41 грн. облікується у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за 2019 рік.

Повідомлення про ці дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюк П .В. прийняв як таке, що підтверджує виконання рішення суду та унеможливлює вчинення інших виконавчих дій щодо боржника.

Даний спір фактично виник щодо процедури виплати заборгованості з перерахованого щомісячного довічного грошового утримання за період до набрання судовим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року в справі №140/2359/19 законної сили, оскільки позивач вважає, що рішення суду у цій частині не виконано.

Суд наголошує, що згідно виконавчого листа №1295/2019 від 18 грудня 2020 року боржника зобов`язано провести лише перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з приписами статті 7 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) одним із принципів бюджетної системи України є принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (п. 8 частини першої статті 7 БК України).

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 2 цієї постанови Кабінет Міністрів України установив, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою (далі - Порядок №649). Цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

За визначеннями, наведеними в пункті 2 Порядку №649:

- боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення;

- стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення;

- рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі -реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій або щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В. відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», правомірно повернуто виконавчий лист позивачу.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що згідно із частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених законодавчих приписів та фактичних обставини справи, суд дійшов висновку про те, що у спірних відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України про виконавче провадження, тому оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу ВП 61383689 від 17 квітня 2020 року прийнята правомірно, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Відтак, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 840,80 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, з врахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Я. Ксензюк