Справа № 120/1603/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 червня 2020 р. Справа № 120/1603/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, яка призначена до розгляду у письмовому провадженні.

При розгляді справи виникла необхідність закрити провадження у справі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 03.04.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до голови Стрижавської селищної ради з клопотанням від 22.03.2019 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4000 га на території Стрижавської селищної ради, Вінницького району, Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства.

За наслідком розгляду даного клопотання, відповідач рішенням 46 сесії 7 скликання від 29.05.2019 №22 відповідно до ст.12, 81, 118, 12, п.1 ст.122, п. е) ч.1 ст.141, п.4 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", враховуючи рішення постійної комісії з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу Стрижавської селищної ради, протокол №177 від 18.04.2019 р. та керуючись п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місце самоврядування в Україні" відмовив у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею: 1,000 га із земельної ділянки, площею 4,6164 га кадастровий номер 0:009:1256, мотивуючи тим, що рішенням Стрижавської селищної ради від 30.01.2019 №21 надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 4,6164 га кадастровий номер 0:009:1256 на п`ять окремих земельних ділянок без зміни цільового призначення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. (набрало законної сили ) по справі №120/2820/19-а визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №22 від 29.05.2019 р. та зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.03.2019 р. (одержане 03.04.2019 вх.№98) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

При цьому, суд у зазначеному рішенні вказував наступне.

"Оцінюючи правомірність прийнятого рішення Стрижавської селищної ради від 29.05.2019 №22, суд наголошує, що відповідно частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, відповідне клопотання позивача від 22.03.2019 відповідало вимогам частини 2 статті 123 ЗК України. Крім того, та останнє містило письмову згоду землекористувача ОСОБА_2 на вилучення із переданої йому в користування земельної ділянки площею 4,6164 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:009:1256, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для подальшої передачі орієнтовно 0,4000 га у власність ОСОБА_1 . Відтак, посилання відповідача на ту обставину, що рішенням 42 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради від 30.01.2019 №21 надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 4,6164 га кадастровий номер 0:009:1256 на п`ять окремих земельних ділянок без зміни цільового призначення, суд відхиляє та зауважує, що відповідачем не надано доказів виготовлення/затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 4,6164 га кадастровий номер 0:009:1256 на п`ять окремих земельних ділянок ОСОБА_2 .

Крім того, оцінюючи доводи відповідача вказані у відзиві в частині того, що позивач бажає всупереч нормам чинного законодавства оформити право власності на земельну ділянку із зміною цільового призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, а саме позивач бажає отримати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,4 га із земельної ділянки площею 4,6164 га, кадастровий номер 0:009:1256, цільове призначення - « 01.01.для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що розташована по АДРЕСА_2 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, що не відповідає Плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, суд зауважує наступне.

Так, позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 22.03.2019, рішенням 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради від 29.05.2019 №22 відмовлено у наданні відповідного дозволу.

Разом з тим, в контексті даної ситуації в спростування наведених вище аргументів відповідача, варто наголосити, Генеральний план та план зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницької ради Віннницького району Вінницької області затверджено рішенням 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради від 29.05.2019 №11. Тобто, на час звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою не існувало Плану зонування території смт. Стрижавка Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, оскільки останній затверджено в той самий день, що і оскаржуване рішення про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 "

На виконання даного рішення суду селищною радою прийнято рішення №25 від 26.02.2020 р., яким гр. ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта Генеральному плану та плану зонування території населеного пункту смт.Стрижавка.

Суд вказує, що у даній справі, предметом спору є правомірність рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області щодо відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, яке прийнято на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. справі №120/2820/19-а.

Отже, оскаржувана у даній справі відмова в надані дозволу на розробку проекту землеустрою, є повторним розглядом клопотання на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. справі №120/2820/19-а. Про це зазначено безпосередньо і в рішенні №25 від 26.02.2020 р.

Відтак, спірні правовідносини виникли у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. справі №120/2820/19-а.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статті 383 КАС України передбачено такий вид судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах як визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення-рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. у справі №120/2820/19-а .

На думку суду, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинене був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

АВідповідна правова позиція щодо даної категорії справ викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18).

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі №120/2820/19-а, що розглянув Вінницький окружний адміністративний суд, однак виник на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність с закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 295 КАС України,-

УХВАЛИВ:

провадження у справі закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна