Справа № 805/1704/17-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2020 року

Київ

справа №805/1704/17-а

адміністративне провадження №К/9901/31798/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року (суддя Давиденко Т.В.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 року (головуючий суддя Василенко Л.А., судді: Гайдар А.В., Ханова Р.Ф.) у справі № 805/1704/17-а за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (надалі позивач, Підприємство) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі відповідач, податковий орган) про скасування податкових повідомлень-рішень, якими нараховано штраф за порушення строку сплати грошового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 17.05.2017 року позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 28.12.2016 року № , від 29.12.2016 року № та від 29.12.2016 року № .

Суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень, посилаючись на ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 15.08.2017 року змінив рішення суду першої інстанції, а саме, визнав частково протиправним та частково скасував податкове повідомлення-рішення від 29.12.2016 року № на суму 407,05 грн.

В решті постанову суду першої інстанції залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив помилку у визначенні суми неправомірного застосування штрафу до позивача податковим повідомлення - рішенням від 29.12.2016 року № , в іншій частині позовні вимоги вирішені правильно.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог.

Податковий орган зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки Підприємство не зверталось до податкового органу для надання розстрочення земельного податку або орендної плати за земельні ділянки з моменту настання обставин непереборної сили.

У запереченні на касаційну скаргу позивач зазначає, що як платник земельного податку на період проведення антитерористичної операції він звільнений від виконання своїх обов`язків зі сплати земельного податку. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

01.03.2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Костянтинівське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства є відокремленим підрозділом, що входить до складу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», без права юридичної особи, місцезнаходження: 85106, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. П. Ангеліної, 15, знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Позивачем подані податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014, 2015 та 2016 роки.

Податковим органом на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю по деклараціях за 2014-2016 роки, за результатами якої складено акт від 30.11.2016 року №4222/05-14-12-01-35887472.

Перевіркою встановлено порушення Підприємством граничних термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з земельного податку протягом строків, визначених п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення:

- від 28.12.2016 року № , яким застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 19 750,40 грн за затримку на 91 календарний день сплати грошового зобов`язання з плати за землю;

- від 29.12.2016 року № , яким застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 409,96 грн за затримку на 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання з плати за землю;

- від 29.12.2016 року № , яким застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 2 873,14 грн за затримку на 149 календарних днів сплати грошового зобов`язання з плати за землю.

З розрахунків штрафних санкцій встановлено, що штрафні санкції позивачу нараховані від дати граничного терміну сплати до дати фактичної сплати, а саме, починаючи з 02.03.2014 року до 30.11.2016 року - дати фактичної сплати податку за декларацією 2016 року, граничний строк сплати яких наступив 30.09.2016 року.

Сертифікатом (висновком) №1216 про настання обставин непереборної сили від 29.10.2014 року Торгово-промисловою палатою України засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 - Костянтинівському ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), м. Костянтинівка віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Земельна ділянка, на якій знаходиться Підприємство має комунальну форму власності та розташована в м. Костянтинівці Донецької області, тобто, на території, на якій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р здійснювалася антитерористична операція.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції чинній з 08.06.2016 на момент винесення спірного повідомлення рішення) звільнено суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Судом апеляційної інстанції встановлено та не поставлено під сумнів доводами касаційної скарги, що позивач здійснював господарську діяльність на території, яка віднесена до території проведення АТО, а з 08.06.2016 року в безпосередній близькості до лінії зіткнення. Підприємство здійснює водопостачання певної території Донецької області і є важливим об`єктом, який забезпечує життєдіяльність населення.

Підприємство у відповідності до наведених норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зверталося до відповідача з заявою № 294110 від 02.03.2016 року про звільнення від сплати земельного податку, на яку відповідач не надав відповіді.

Крім того, Підприємству 29.10.2014 року за № 4245/05-4 Торгово-промисловою палатою України наданий сертифікат №1216 про настання обставин непереборної сили відповідно до якого для підприємства в зв`язку з проведенням АТО наступили обставини непереборної сили і дату їх закінчення визначити неможливо.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач має правові підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з плати за землю за період з 14.04.2014 року (дата початку АТО) і до 30.11.2016 року (остання дата фактичної сплати податку в межах спірних відносин).

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги

Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 року у справі № 805/1704/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду