Справа № 260/80/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/80/19 пров. № А/857/35/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.

суддя Макарик В.Я.,

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Шпуганич В.П.

представник відповідача Блага О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року (головуючий суддя Гаврилко С.Є., м.Ужгород, проголошено 08:58:24) у справі № 260/80/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "УкрСиббанк" та Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "УкрСиббанк", Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 грудня 2018 року № відносно фізичної особи ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами і результатами річного декларування на суму 336 156.74 грн. з яких 268 925.39 за податковим зобов`язанням та 67 231.35 за штрафними санкціями; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 грудня 2018 № відносно фізичної особи ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 за платежем військовий збір, на суму 28 013.06 грн. з яких 22 410.45 грн. за податковим зобов`язанням та 5 602.61 грн. за штрафними санкціями; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 грудня 2018 № на підставі акту перевірки від 14.11.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб (штрафна санкція) в сумі 170 грн.; вирішити питання про судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Позов обґрунтовує тим, що контролюючий орган діяв не в межах наданих йому повноважень, а відтак його дії, так і прийняті оскаржувані рішення є неправомірними.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 грудня 2018 року № в частині збільшення грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням у розмірі 117179,10 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 29294,77 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 грудня 2018 № в частині збільшення грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням у розмірі 9764,92 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2441,23 грн. У задоволенні позову в частині решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог скарги заперечує з мотивів, вказаних у відзиві на апеляційну скаргу, просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

14 листопада 2018 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого у 2016 році доходу як додаткове благо від АТ "Укрсиббанк" () та від АТ "Укргазбанк" () на підставі даних АТ "Укрсиббанк" () та АТ "Укргазбанк" () був складений акт за № 1154/07-16-13-05-07/ НОМЕР_1 (далі по тексту акт перевірки). Зокрема, перевіркою встановлено списання заборгованості по кредитних договорах за результатами відповідно до, яких позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага в результаті прощення кредиту. Зокрема вбачається, що сума анульованого кредиту АТ "Укрсиббанк" склала 843034,96 грн. та АТ "Укргазбанк" сума прощеного кредиту склала 650994,99 грн.. Перевіркою також встановлено що платником податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік до органів державної фіскальної служби не подано, суму доходу отриманого платником податку як додаткову благо сумарно в сумі 1494029,95 грн. не задекларовано та податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб з суми доходу отримано як додаткове благо в сумі 268925,39 грн, не визначено чим порушено відповідні положення Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 04 грудня 2018 року було прийнято податкове повідомлення-рішення за № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 336156.74 грн., з яких 268925,39 грн. за податковим зобов`язанням та 67231,35 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 04 грудня 2018 року було прийнято податкове повідомлення-рішення за № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 28013,06 грн., з яких 22410,45 грн. за податковим зобов`язанням та 5602,61 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Також на підставі вказаного акту перевірки відповідачем 04 грудня 2018 року було прийнято податкове повідомлення-рішення за № , яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У відповідності до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.47 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу)

Відповідно до статті 164 пункту 164.2 підпункту 164.2.17 підпункту "д" Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Колегія суддів зазначає, що між позивачем та АБ Укргазбанк тривали та продовжують тривати судові спори щодо кредитних коштів, які отримані позивачем у відповідності до договору № 43/08МК, про що наявні в матеріалах справи судові рішення різних інстанцій.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2016 року, 18 квітня 2008 року ОСОБА_1 подав до УФ ВАТ АБ "Укргазбанк" відділення № 8 у м. Свалява, заяву позичальника-фізичної особи на отримання кредиту у розмірі 1000000 доларів США на поповнення обігових коштів. 27 травня 2008 року між ВАТ Акціонерний Банк "Укргазбанк", в особі начальника відділення № 08 Ужгородської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" Коцинського Сергія Анатолійовича, діючого на підставі Положення про відділення № 08 Ужгородської філії ВАТ АБ "Укргазбанк", та в межах довіреності № 58 від 24 січня 2008 року, виданої ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі голови правління Ляшко В.П. та Райчинцем Федором Васильовичем був укладений кредитний договір № 43/08МК. За умовами підпункту 1.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 1000000 доларів США, на строк з 27 травня 2008 року по 26 травня 2023 року або по день, визначений у пункті 3.3.11 цього договору, із сплатою за користування кредитними коштами 16 % річних. 14 серпня 2008 року ОСОБА_1 знову звернувся до УФ ВАТ АБ "Укргазбанк" відділення № 8 у м. Свалява, із заявою позичальника-фізичної особи на отримання кредиту у розмірі 300000 доларів США. 15 вересня 2008 року, між банком та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін до кредитного договору № 43/08 МК від 27 травня 2008 року, за умовами якого було: - збільшено ліміт кредитної лінії до 1300000 доларів США; - встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами 16,6 % річних; - визначено розмір комісії за збільшення ліміту кредитування у розмірі 30000 доларів США; - внесено зміни до графіку повернення заборгованості (додаток № 2 до кредитного договору).

Відповідно до повідомлення від 29 вересня 2016 року за № 518/843/2016, що адресоване Директором Закарпатської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" Райчинцю Федору Васильовичу, останнього було повідомлено, що у зв`язку з реалізацією АБ "Укргазбанк" права іпотекодержателя за договором Іпотеки у відповідності до іпотечного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та переходом до АБ "Укргазбанк" права власності на підставі статей 36, 37 Закону України "Про іпотеку" в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором оприбутковано на баланс АБ "Укргазбанк" за справедливою вартістю у відповідності до висновку про вартість майна від 07 вересня 2016 року, суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" за ціною 37104 220 (тридцять сім мільйонів сто чотири тисячі двісті двадцять) грн., без урахування ПДВ АБ "Укргазбанк" інформує позивача та повідомляє наступне: загальний розмір кредитної заборгованості за кредитним договором № 43/08МК від 27 травня 2008 року, що укладений між позивачем і Вами та АБ "Укргазбанк", та яку було прощено станом на 29 вересня 2016 року по курсу НБУ становить - 650994,99 грн.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2017 року у справі № 306/2053/16-ц скасовано реєстрацію речового права, права власності на нерухоме майно, готельний комплекс об`єкт нежитлової нерухомості розташований в АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 3270 виданого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледза А.Г., яка вчинена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Людмилою Дмитрівною рішення індексний номер 31325918 віл 10.09.2016 14:18:35 та скасовано реєстрацію речового права, права власності на земельну ділянку площею 0.2291 га кадастровий номер якої :04:002:0169 з с. Поляна вул АДРЕСА_1 59 за Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 3270 виданого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледза А.Г., яка вчинена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом Київського міською нотаріального округу Прокудіною Людмилою Дмитрівною індексний номер 31325920 від 10.09.2016 14:06:01, та вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ Укргазбанк відхилено, а рішення суду від 21 квітня 2017 року залишено без змін.

Разом з тим, у провадженні Свалявського районного суду знаходилась справа № 306/513/16-ц. Зокрема, із врахуванням уточнення позовних вимог АБ "Укргазбанк" останній просить звернути стягнення на готельний комплекс літ. А, загальною площею 1587, 2 м.кв., з прибудовою А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно: серія ЯЯЯ № 713896, виданого 18.09.2006 року Полянською сільською радою Закарпатської області; земельну ділянку площею 0.2291 га, кадастровий номер: :04:002:0169, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової не платника податку НОМЕР_4 ) на підставі договору від 06.09.2017 року купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 1447, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Закарпатської області Кішкіним Д.В. шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, " початковою ціною, рівною 37562000 грн. у рахунок погашення перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" (код за ) кредитним договором № 43/08МК від 27 травня 2008 року заборгованості на суму 1227916,03 доларів США та 312516,72 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що прощена АБ "Укргазбанк" сума кредитної заборгованості (частина основної суми боргу) є предметом цивільного спору і банк на таку претендує. Оскільки на сьогодні тривають судові спори між позивачем та АБ "Укргазбанк", у тому числі й з приводу спірної суми 650994,99 грн., то суд зазначає, що позивачем не отримано додаткового блага у вигляді, зокрема, прощеного (анульованого) АБ "Укргазбанк" основної суми боргу (кредиту) позивача у розмірі 650994,99 грн.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вимоги позивача в цій частині необхідно задовольнити, оскільки такі є обґрунтованими.

Разом з тим, на підставі судових рішень, зокрема ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 05 березня 2015 року, що постановлена у цивільній справі № 306/3294/14-ц, судом встановлено, що відповідно до договору кредиту № 0 від 27 грудня 2007 року позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 27 грудня 2017 року. У грудні 2013 року ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту № 0 від 27 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 50 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % річних,з кінцевим терміном повернення не пізніше 27 грудня 2017 року. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за згаданим договором, між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 укладено відповідно договору поруки №№ 0/01 та 0/2 від 27 грудня 2007 року. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 25 листопада 2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 41793,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.11.2013 року становить 334057,69 грн., яку позивач просить стягнути солідарно у судовому порядку, а також судові витрати. Також апеляційним судом Закарпатським області вказано, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість розмірі 337398,27 грн., з яких 256405,69 грн. заборгованість по кредиту; 62413,50 грн. - заборгованість по відсоткам; 15238,50 грн. заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та відсотків за кредит, 3340,58 грн. судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заборгованість позивачем не була сплачена (погашена, стягнута в примусовому порядку).

Відповідно до повідомлення про анулювання боргу від 29 березня 2016 року за № 31-2-06-01/1 ПАТ "УкрСиббанк" повідомляє позивача що прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, яка станом на 26 березня 2016 року становить, зокрема по сумі основного боргу (кредиту) 32078,78 доларів США, що складає 843034,96 грн.

У відповідності до пункту 8 підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо того, що внаслідок звернення до суду ПАТ "УкрСиббанк" як кредитор за згодою позичальника змінив валюту зобов`язання, оскільки зазначення у позові суми стягнення у національній валюті України, а не у валюті отримання кредиту, не тягне само по собі зміну зобов`язання.

Крім того, не беруться до уваги посилання апелянта на пункт 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки зазначена норма стосується регулювання правовідносин, які складаються щодо прощення (анулювання) кредитором суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті відносно якого відбулась зміна валюти зобов`язання з іноземної у гривню. Судом не було встановлено, а матеріали справи не містять будь - яких доказів зміни умов договору № 0 від 27 грудня 2007 року щодо валюти зобов`язання, а відтак пункт 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Отже, сума прощеної позивачу основної заборгованості за кредитом у розмірі 843034,96 грн. є доходом платника податку в повному обсязі та підлягає оподаткуванню як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.

Відповідно до статті 179 пункту 179.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 179 пункту 179.7 Податкового кодексу України, фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

У відповідності до статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.1 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Відповідно до статті 123 пункту 123.1 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з статтею 163 пункту 163.1 підпункту 163.1.1 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподаткований дохід.

Відповідно до статті 164 пункту 164.1 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до статті 165 пункту 165.1 підпункту 165.1.55 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ "Перехідні положення", тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статті 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Колегія суддів, підсумовуючи вищевикладене, зазначає наступне.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. Кредитор має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку. Під час розгляду даної справи судом не здобуто доказів протиправної поведінки кредиторів щодо своїх обов`язків під час прощення (анулюванню) основної суми боргу (кредиту), крім того, позивач про наявність такої протиправної поведінки не зазначає. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Крім того, щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 грудня 2018 року за № , яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170 грн., суд апеляційної інстанції суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 120 пункту 120.1 Податкового кодексу України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Позивачем не було виконано свого обов`язку щодо подання річної декларації про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу, зокрема в частині отриманого додаткового блага, у зв`язку із прощенням (анулюванням) позивачеві кредитором: - ПАТ "УкрСиббанк" основної суми боргу (кредиту) (її частини) у розмірі 843034,96 грн. А відтак відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 170 грн.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 260/80/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 09 червня 2020 року.