Справа № 323/432/20
Суддя: Гуцал О. П.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/432/20
Провадження № 2-а/323/18/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді - Гуцал О.П., при секретарі - Закладній А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Абдуллаєва Касума Азад огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2102496 від 13.02.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Абдуллаєва Касума Азад огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2102496 від 13.02.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та закрити справу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13.02.2020 року о 11-45 годні він, керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1 , в м. Запоріжжі при виїзді з міста на посту ДАІ був зупинений відповідачем, який звинуватив його у тому, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, склавши спірну постанову.

Позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідачем не доведена його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки він не вчиняв даного порушення, оскільки в момент зупинки його відповідачем він ще не виїхав за межі м. Запоріжжя. Крім цього зазначив, що у спірній постанові відсутні будь-які посилання на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис з місця зупинки, а також у постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 21.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду на 18.03.2020 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

17.04.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що 13.02.2020 року під час несення служби на стаціонарному посту «Запоріжжя-Північ» 457 км а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, ним було візуально виявлено транспортний засіб Мерседес, державний номер НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом. До відзиву відповідач надав відеозапис з місця зупинки позивача.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки 28.05.2020 року, причини неявки суду не повідомив.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2020 року поліцейським Управління патрульної поліції у Запорізькій області молодшим лейтенантом поліції Абдуллаєвим К.А.відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2102496, відповідно до змісту якої: 13.02.2020 року о 11-47 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПДР - порушення вимог ПДР поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно до частини 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався).

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

У пункті 9.8 Правил дорожнього руху України передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Однак, оскаржувана постанова не містить зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості перевірити, чи в межах населеного пункту, чи поза межами населеного пункту ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано відзив на позов, до якого додано диск із відеозаписом з місця зупинки позивача.

Із вказано відеозапису видно, що автомобіль під керуванням позивача рухався без ввімкненого ближнього світла фар та був зупинений працівником поліції. Також на відео зафіксовано спілкування із позивачем та процедуру складання спірної постанови.

Однак, з відеозапису неможливо визначити, в межах чи поза межами населеного пункту рухався позивач на своєму транспортному засобі.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже судом встановлено, у спірній постанові не зазначено місце вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що є обов`язковим при складенні постанови про адміністративного правопорушення.

А враховуючи те, що спірна постанова складена за виявлене порушення позивачем ПДР в частині керування транспортним засобом поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар, то без зазначення місця вчинення правопорушення, неможливо стверджувати про вчинення позивачем вказаного порушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2102496 від 13.02.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Абдуллаєва Касума Азад огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2102496 від 13.02.2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену поліцейським Управління патрульної поліції у Запорізькій області молодшим лейтенантом поліції Абдуллаєвим Касум Азад огли, серії ЕАК №2102496 від 13.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: О.П. Гуцал