Справа № 160/3063/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року Справа № 160/3063/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
18.03.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.08.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та зобов`язати Дніпровську міську раду повторно розглянути клопотання від 18.08.2019 року ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
В обґрунтування позову позивач зазначив наступне:
- ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з додатками, яке було зареєстровано 23.10.2019 року за №36/4804;
- розглянувши клопотання від 18.08.2019 року, яке зареєстровано від 23.10.2019р. № 36/4804 міськрада листом від 23.12.2019р. № 8/7-3709 повідомила, що мною не додано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, документів що посвідчують факт проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради;
- позивач зазначає, що жодна норма закону не вимагає вищезазначених документів, на яких наполягає відповідач, а в ст.118 Земельного Кодексу України прописаний вичерпний перелік документів - паспорт, ідентифікаційний номер та графічний матеріал;
- до клопотання позивачем додатково було надано копію рішення від 26.08.1992 №746 Дніпропетровської міської ради та наказ №100 від 08.04.1993 р., згідно яких було надано цю земельну ділянку для будівництва капітальних гаражів і зараз позивач хоче узаконити земельну ділянку, на якій розташований гараж;
- позивач вважає, що Дніпровська міська рада повинна прийняти рішення по клопотанню позивача виключно на пленарному засіданні Дніпровської міської ради, чого зроблено не було, чим порушено права позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
31.03.2020 року на виконання вищевказаної ухвали позивачем були надіслані до суду докази про сплату судового збору, які отримані судом 01.04.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), що підтверджується матеріалами справи.
28.04.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Дніпровська міська рада позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на таке:
- розглянувши клопотання від 23.10.2019 вх. № 36/4804 департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, в межах наданих повноважень було надано відповідь від 23.12.2019 №8/7-3709 щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по фактичному розміщенню індивідуального гаража по АДРЕСА_4 ;
- Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради під час опрацювання клопотання Позивача було з`ясовано, що до даного клопотання не було додано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, документів, що посвідчують факт проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради;
- відповідно до вимог чинного законодавства приватизація та надання у користування громадянам земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна проводиться у разі надання громадянами правовстановлюючих документів на зазначене майно;
- у відповідності до Реєстру юридичних осіб, було встановлено, що гараж розташовано у гаражному кооперативі ОК «АГК» «ПРЕС-2»;
- у відповіді було наведено обґрунтованість відмови, з аналізу якого вбачається, що у відповідності до ст. 41 Земельного кодексу України, земельні ділянки які перебувають у користуванні кооперативів не можуть передаватись у власність громадянам - членам кооперативу, з чого слідує, що відмова у наданні дозволу є законною та обґрунтованою.
Сторони правом на надання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив не скористались.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського міського голови з клопотанням від 18.08.2019 року, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
В поданому клопотанні зазначено, що на вказаній земельній ділянці розміщено гараж, цільове призначення ділянки - для будівництва індивідуальних гаражів.
До клопотання позивачем позивачем додано копії:
- рішення міськради №746 від 26.08.92р.;
- наказу №100 від 08.04.93р.
- паспорта громадянина України;
- довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;
- план земельної ділянки (картографічний документ) складеного в масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів та написів, що містять графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розташування її меж, контурів об`єктів нерухомого майна розташованих на земельній ділянці. Зазначений план земельної ділянки є графічним додатком до рішення міської ради.
Вказане звернення позивача було зареєстровано 23.10.2019 року за вх. №36/4804.
23.12.2019 року Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради за вих. №8/7-3709 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посиланням на те, що:
- до поданого клопотання не було додано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, документів, що посвідчують факт проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради;
- відповідно до вимог чинного законодавства приватизація та надання у користування громадянам земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна проводиться у разі надання громадянами правовстановлюючих документів на зазначене майно;
- у відповідності до Реєстру юридичних осіб, було встановлено, що гараж розташовано у гаражному кооперативі ОК «АГК» «ПРЕС-2»;
- набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу.
Не погоджуючись з наданою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений Земельним кодексом України (далі ЗК України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин).
За змістом положень ст. 122 Земельного кодексу України вирішення питань стосовно передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

За приписами ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Приписами ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, вирішуються такі питання, зокрема: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, зокрема, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

З аналізу вище вказаних правових норм слідує, що законодавством регламентовано обов`язок органу місцевого самоврядування розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місячний строк з прийняттям відповідного рішення (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи відмови у його наданні).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що жодних доказів подання клопотання до Дніпровської міської ради саме 18.08.2019 року позивачем не надано.

Натомість, клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою зареєстровано відповідачем 23.10.2019 року вх. № 36/4804, однак відповідне рішення відповідачем не прийнято, натомість Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради позивачу надано відповідь про розгляд звернення 23.12.2019 року.

Отже, у місячний строк з дати реєстрації клопотання рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем/відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не прийнято, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Враховуючи вище наведені обставинами, суд дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення Дніпровської міської ради про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Вказаний правовий висновок кореспондується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року № 806/2208/17.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 31.03.2020 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького, 75, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2019 року за вх. №36/4804 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зобов`язати Дніпровську міську раду повторно розглянути клопотання від 23.10.2019 року за вх. №36/4804 ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з прийняттям відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно