Справа № 826/15678/18
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Київ № 826/15678/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУНОМЕР_2 )

до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури (вул.Борисоглібська 3,Київ,04070, ), третя особа - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області (вул. Кирилівська, 15, м. Київ, 04080, код ЄРПОУ 23243231)

про визнання протиправним та скасування рішення від 24.03.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 24.03.2016 року №ІІІ-018/2016 про залишення без зміни рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2018р. адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2018р. адміністративний позов повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2018р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2019р. справу № 826/15678/18 передано судді Добрянській Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Київської області в якості третьої особи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_1 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 . Не погоджуючись з рішенням позивач подала скаргу до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Рішенням №ІІІ-018/2016 від 24.03.2016 року відповідач залишив скаргу позивача без задоволення, а рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_2 залишив без змін.

Позивач вважає, що Рішення відповідача №ІІІ-018/2016 від 24.03.2016 є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що оскаржуване рішення прийняте шляхом голосування за результатами розгляду скарги позивача на рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області є законним і обґрунтованим, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області не скористалась своїм правом щодо надання пояснення відносно позову або відзиву.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що з доводами відповідача не погоджується, оскільки в оскаржуваному рішенні №ІІІ-018/2016 від 24.03.2016 року відповідач не зазначив порядок видачі рішення, чим порушив норми Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року №78.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_1 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 .

Позивач не погоджуючись з таким рішенням подала до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури скаргу від 18.12.2015 року на Рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року.

30.12.2015 року відповідач листом за №8567 витребував у кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області матеріали дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_2

22.01.2016 року до відповідача надійшли матеріали дисциплінарного провадження з листом КДКА Київської області №7 від 21.01.2016 року.

Відповідач листом №774 від березня 2016 року повідомив позивача та адвоката ОСОБА_2 про розгляд засідання 24.03.2016 року.

Дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року в ході проведеної перевірки відомостей, викладених в скарзі ОСОБА_1 , шляхом отримання письмових пояснень від адвоката ОСОБА_2 , дослідження документів, доданих до заяви встановлено наступне.

У своїх поясненнях, адвокат ОСОБА_2 зазначає, що ним дійсно згідно укладеного із заявницею договору про надання правової допомоги від 21.05.2012 року, надавалась ОСОБА_1 належна правова допомога по представництву інтересів останньої в цивільній справі №759/1184/13-ц, в тому числі шляхом підготовки уточнення заявлених позовних вимог, клопотань, заяв, написання апеляційних скарг, касаційної скарги, особистої участі в судових засіданнях як суду першої, так і апеляційної інстанцій в якості представника, надавались багаточасові усні та телефонні консультації з приводу правових питань, які виникали у ОСОБА_1 при участі у розгляді даної справи. Що стосується звинувачень скаржниці про неподання ним заяви про перегляд Верховним судом судових рішень, постановлених не на користь ОСОБА_1 , то даний факт обумовлений виключно відсутністю для цього правових підстав для звернення з такою заявою, а саме випадків неоднакового застосування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ одних і тих самих норм матеріального права, про що заявниця була повідомлена ним ще в січні 2013 року, а в лютому-березні 2014 року адвокатом, на прохання клієнтки, були повернуті ОСОБА_1 всі документи. Доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять та позивачем суду не надано.

Як вбачається, із рішення Вищої Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №ІІІ-018/2016 від 24.03.2016 року, позивач не згодна з рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року у зв`язку з тим, що вона не була повідомлена про дату, час та місце проведення відкритого засідання, на якому вирішувалось питання про порушення чи відмову в порушенні дисциплінарної справи, також вказує на те, що протягом всього судового розгляду її справи, адвокат ОСОБА_2 свої професійні обов`язки виконував неякісно, неналежним чином, не написав заяву до Верховного Суду України на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 26.12.2013 року. При прийнятті свого рішення, дисциплінарна палата цим обставинам не надала належної оцінки, прийшла до необґрунтованого висновку про відсутність в поведінці адвоката ознак дисциплінарного проступку. Просить справу направити на новий розгляд до дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, яку зобов`язати порушити дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідача - члена Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одновола В.К., перевіривши матеріали дисциплінарного провадження, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури вважає, що скарга ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Перевірка відомостей про наявність чи відсутність ознак дисциплінарного проступку відносно адвоката ОСОБА_2 проведена членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області ОСОБА_3 із дотриманням вимог статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що складена довідка.

У оскаржуваному рішенні відповідача вбачається, що адвокат ОСОБА_2 надав письмові пояснення, які повністю спростовують твердження скаржника, що ним нібито порушено діюче законодавство в частині неналежного виконання договору про надання правової допомоги. Він не написав заяву до Верховного Суду України на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 26.12.2013 року, оскільки згідно з договором про надання правової допомоги від 21.05.2012 року, укладеним між адвокатом та заявником, адвокат має право оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових інстанцій. Обов`язків адвоката та права звернення до Верховного Суду України на перегляд судових рішень правовідносинами укладеним договором не передбачено. До справи додані судові рішення, що підтверджують правомірність поведінки ОСОБА_2 як адвоката.

За результатами розгляду скарги, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата КДКА Київської області 19.11.2015 року прийняла одноголосне рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за відсутністю в його поведінці ознак дисциплінарного проступку.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, оцінюючи в цілому всі докази по справі, як з боку скаржника, так і з боку адвоката, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури вважає, що скаржником не наведені обставини, які могли би свідчити про наявність ознак дисциплінарного проступку в поведінці адвоката ОСОБА_2 . При таких обставинах, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за скаргою ОСОБА_4 є мотивованим, обґрунтованим та законним. Скарга задоволенню не підлягає. Порядок розгляду не порушено.

Також, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури зазначає, що дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області правильно виконала вимоги Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на стадіях проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката і вирішення питання про порушення чи про відмову у порушенні дисциплінарної справи. Тому, скарга в частині того, що скаржницю не повідомлено про дату, час та місце проведення засідання, на якому вирішувалось питання про порушення чи відмову в порушенні дисциплінарної справи не є підставою для скасування рішення.

Відтак, скарга позивача залишена без задоволення, а рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19.11.2015 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 - без змін.

Назване оскаржуване рішення відпвідач із супровідним листом за вих.№1303 від 04.05.2016 року направив на адресу позивача, що не заперечується позивачем.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу на наступне.

Правові засади організації та діяльності адвокатури, здійснення адвокатської діяльності в Україні, порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність регулюється Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі також - Закон № 5076-VI) та Положенням про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 30.08.2014 № 120 (у редакції від 26.06.2019 № 73) (далі - Положення), у тому числі у редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин (прийняття спірного рішення).

Закон №5076-VI визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з частинами першою, третьою статті 4 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За приписами статті 20 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); 2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; 3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; 4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; 5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги; 6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг; 7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою; 8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; 9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів; 10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань; 11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Статтею 23 Закону № 5076-VI закріплені гарантії адвокатської діяльності, а саме професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності (пункт 1 частини першої); забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею. З цих питань зазначені особи не можуть бути допитані, крім випадків, якщо особа, яка довірила відповідні відомості, звільнила цих осіб від обов`язку зберігати таємницю в порядку, передбаченому законом (пункт 2 частини першої); забороняється втручання у правову позицію адвоката (пункт 11 частини першої); не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката (пункт 15 частини першої); забороняється ототожнення адвоката з клієнтом (пункт 16 частини першої); дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку (пункт 17 частини першої).

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частинами першою та другою статті 33, частинами першою та другою статті 34 Закону № 5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 36, статті 37, статті 38 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

При цьому, згідно з пунктом 7 Положення, адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Дисциплінарна справа стосовно адвоката порушується за наявності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку (пункт 32 Положення).

За приписами частин першої, третьої статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Згідно зі статтею 42 Закону № 5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Відповідно до часин першої, четвертої, п`ятої, сьомої статі 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, окрім іншого, розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

За приписами пункту 38 Положення, скарги на рішення дії чи бездіяльність дисциплінарної палати КДКА розглядаються ВКДКА відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», цього Положення, Регламенту ВКДКА, інших актів ВКДКА та актів РАУ. Під час прийняття рішення ВКДКА ніхто не має права перебувати в приміщенні, у якому приймається таке рішення («нарадча кімната»), крім складу ВКДКА, який приймає таке рішення, та працівників Секретаріату ВКДКА . Члени ВКДКА та працівники Секретаріату ВКДКА не мають права розголошувати хід обговорення та прийняття рішення в приміщенні, у якому ухвалювалося таке рішення («таємниця нарадчої кімнати»). Виключення з правила, встановленого у цій статті Положення, становить необхідність захисту Головою та членами ВКДКА, працівниками Секретаріату ВКДКА своїх прав та інтересів. Копія рішення ВКДКА надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом 7 - 10 робочих днів з дня прийняття рішення.

У взаємозв`язку з вищенаведеним, судом не встановлено обставин недотримання Відповідачем закріплених процесуальним законом критеріїв під час прийняття рішення від 24.03.2016 року №ІІІ-018/2016, що виключає підстави ставити під сумнів правомірність такого рішення.

Окрім того, виходячи з системного аналізу наведених норм і обставин справи, а також правових підстав прийняття Відповідачем рішення від 24.03.2016 року №ІІІ-018/2016 (тобто його змісту) та наявних в матеріалах справи доказів, суд погоджується з позицією Відповідача щодо відсутності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку, оскільки позивачем як скаржником не було належним чином доведено зворотного.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до пункту 1.4 Договору про надання правової допомоги від 21.05.2012 року укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та позивачем, клієнт (позивач) доручила адвокату ОСОБА_2, серед іншого, оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових інстанцій.

Проте з положень договору не вбачається обов`язків адвоката ОСОБА_2 та його права на звернення до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень, зокрема, ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 26.12.2013, ухваленої не на користь позивача.

Як вбачається, позивач же в обґрунтування своїх тверджень посилається на пункт 1.2 Договору, при цьому використовує відсутнє у цьому пункті поняття «суди загальної юрисдикції», яке включає в себе, зокрема, Верховний Суд України.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) систему судів загальної юрисдикції складають:1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) вищі спеціалізовані суди; 4) Верховний Суд України.

Крім того, пунктом 1.1 Договору про надання правової допомоги від 21.05.2012 року укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та позивачем передбачено, що адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремим дорученням клієнта.

При цьому, належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх тверджень позивачем до суду не надано, а також у матеріалах справи не містяться належні докази, які б свідчили щодо порушених зі сторони адвоката ОСОБА_2 прав позивача.

Суд критично відноситься до твердження позивача про те, що адвокат ОСОБА_2 увів в оману позивача щодо строків звернення до Верховного Суду, а відтак згідно статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивачем.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем здійснено всіх необхідних дії щодо проведення перевірки відомостей, викладених у скарзі, відповідно до вимог, передбачених статтями 37, 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Крім того, як на одну з підстав протиправності оспорюваного рішення позивач посилається на порушення пункту 3.48 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року №78 в частині відсутності у оскаржуваному рішенні вказівки про порядок видачі рішення.

Проте щодо цих доводів суд дійшов висновку про відсутність процедурних порушень з боку відповідача, оскільки пунктом 3 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №ІІІ-018/2016 від 24.03.2016 року доручено секретареві ВКДКА повідомити про прийняте рішення зацікавлених осіб. Як встановлено судом, копія оскаржуваного рішення із супровідним листом №1303 від 04.05.2016 року була надіслана на адресу позивача, що не заперечується та не спростовується позивачем.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 8, 9,73, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська