Справа № 360/346/20
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року справа №360/346/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №360/346/20 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, Лисичанського міського відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.27-29) просив:

- визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області щодо не нарахування та не сплати позивачу індексації грошового забезпечення за періоди часу: з січня 2006 року по червень 2007 року, серпень - вересень 2007 року, листопад 2007 року, з січня по квітень 2008 року, з червня 2011 року по грудень 2011 року, з січня 2012 року по 06 листопада 2015 року;

- зобов`язати ліквідаційну комісію Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» здійснити розрахунок індексації грошового забезпечення позивачу за періоди часу: з січня 2006 року по червень 2007 року, серпень - вересень 2007 року, листопад 2007 року, з січня по квітень 2008 року, з червня 2011 року по грудень 2011 року, з січня 2012 року по 06 листопада 2015 року;

- зобов`язати ліквідаційну комісію Лисичанського МВ УМВС України у Луганській області відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» здійснити виплату позивачу заборгованості з індексації грошового забезпечення відповідно до здійсненого розрахунку.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та не сплати позивачу індексації грошового забезпечення за періоди часу: з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року та січень 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» здійснити розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди часу: з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року та січень 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» здійснити виплату позивачу заборгованості з індексації грошового забезпечення відповідно до здійсненого розрахунку.

В обґрунтування позову зазначив, що з 2000 року по 31.05.2019 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, та 31.05.2019 звільнився з роботи у зв`язку з скороченням штатів.

При звільненні відповідачами протиправно не була сплачена індексація грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач та відповідач звернулися з апеляційними скаргами, в яких посилалися на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти постанову, якою позов задовольнити повністю.

Відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги позивача.

Аналіз положень Закону №1282 та Порядку №1078 свідчить, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є «базовим» місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення поліцейських.

Між тим, в порушення Порядку №1078 ліквідаційною комісією неправильно здійснено розрахунок індексації за спірні місяці, з 115 місяців індексація не нараховувалася в 75 місяцях, оскільки відповідачем неправильно визначено «базові» місяці збільшення доходу.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Порядок № 1078 в редакції, яка діяла до набрання чинності постанови КМУ № 782 взагалі не передбачав індексацію грошового забезпечення поліцейських, а тому бюджетні асигнування на ці виплати не надходили, а кошторис на сплату грошового забезпечення такі виплати не передбачав.

З урахуванням викладених обставин у грудні 2017 року для виплат забезпечення поліцейським ГУНП в Луганській області, розпорядником бюджетних коштів другого рівня - НП України, було додатково направлено кошти для виплати індексації за листопад-грудень 2017 року.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явилися, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 у період з 13 травня 2006 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в Лисичанському міському відділі ГУМВС України у Луганській області; з 07 листопада 2015 року по 31 травня 2019 року в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

Згідно довідки Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії від 21.11.2019 №961/111/22-2019ЛК про виплату індексації вбачається, що у період з 13.05.2006 по 06.11.2015 ОСОБА_1 індексація не виплачувалась за періоди: з травня 2006 року по червень 2007 року, серпень-вересень, листопад 2007 року, січень-квітень 2008 року, з червня 2011 року по листопад 2015 року (а.с.10).

Згідно довідки ГУНП в Луганській області від 20.11.2019 №955/111/22-2019 про виплату індексації вбачається, що ОСОБА_1 індексація не виплачувалась за періоди: з листопада 2015 року жовтень 2017 року та в січні 20018 року (а.с.12).

Позивач звернувся до відповідачів з заявами про виплату індексації за вказані періоди, однак відповідачі індексацію не здійснили.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов, виходив з того, що індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», отже її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за певні періоди індексація позивачу не виплачувалась в силу відсутності передбачених нормативно-правовими актами підстав, оскільки в ці періоди відбувалось підвищення грошового забезпечення позивача, що впливало на визначення індексації.

Оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ був чинний Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року N 565-XII, за правилами статті 19 якого форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи).

Наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499 (втратив чинність 31 грудня 2016 року) затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Ця Інструкція розроблена, зокрема, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 913 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (пункт 1.2 Інструкції).

Відповідно до пункту 1.14 Інструкції індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

За змістом статті 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, статті 95 Кодексу законів по працю України та статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III індексація виплачується з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).

Згідно із статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Статтею 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою від 17 липня 2003 року № 1078 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

На підставі пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Таким чином, грошове забезпечення ОСОБА_1 підлягало індексації.

Як свідчить довідка Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії від 21.11.2019 №961/111/22-2019 ЛК у період з 13.05.2006 по 06.11.2015 позивачу індексація не виплачувалась з травня 2006 року по червень 2007 року, серпень-вересень, листопад 2007 року, січень-квітень 2008 року, з червня 2011 року по листопад 2015 року (а.с.10).

Наданий ліквідаційною комісією розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 13.05.2006 по 06.11.2015 свідчить про його правильність, відповідність Порядку №1078, з урахуванням всіх показників, що впливають на визначення індексації доходів позивача (коефіцієнт індексації, прожитковий мінімум для працездатної особи, базовий місяць - місяць підвищення грошового забезпечення позивача).

Суд не приймає незгоду позивача з цим розрахунком на неправильним, на думку позивача, визначенням базових місяців збільшення доходу, оскільки . у періоди з травня 2006 року по червень 2007 року, серпень-вересень, листопад 2007 року, січень-квітень 2008 року, з червня 2011 року по листопад 2015 року індексація позивачу не виплачувалась в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення позивача у ці періоди, що впливало на визначення індексації.

Також за січень 2018 року відповідач правомірно не здійснив нарахування індексації, оскільки при підвищенні грошового забезпечення у грудні 2017 року (який є базовим) виплата індексації наступає лише у травні 2018 року.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії.

Таким чином, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Щодо оцінки судового рішення в частині задоволення позову ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

На підставі частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016) 103 відсотка (з 01.01.2016) (в статтю були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, який набув чинності з 01.01.2016).

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України (http://www.ukrstat.gov.ua) у листопаді місяці 2015 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Як визначено частиною третьою статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Згідно статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

На підставі статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-ІІІ (із змінами та доповненнями) індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій.

Згідно статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначається індексація доходів громадян. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Як визначено пунктом 4 Порядку № 1078 індексації належать грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що належить індексації на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

На підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

До Порядку №1078 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Суд не приймає доводи апелянта-відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з 01 листопада 2017 року - після набрання чинності, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

В силу положень частини другої статті 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 січня 2019 року у справі № 823/2249/18.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 07.11.2015 року по 31.11.2017 року, наданий відповідачем, судом першої інстанції правильно не взято до уваги, оскільки при розрахунку індексації відповідач не звернув уваги на підвищення складових грошового забезпечення позивача, що впливає на правильність розрахунку індексації.

Відповідно до пункту 4 частини десятої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно - правових актів України.

Разом з цим, індексації підлягає заробітна плата працівників у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Частина заробітної плати, що перевищує прожитковий мінімум, індексації не підлягає.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Таким чином, встановлення місяця підвищення (базового місяця) у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та нарахування відповідних сум індексації грошового забезпечення належить до повноважень відповідача та повинно ним враховуватись при розрахунку індексації.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, не нарахувавши та не виплативши позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 допустив протиправну бездіяльність, в зв`язку з чим зобов`язаний здійснити розрахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №360/346/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №360/346/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 09 червня 2020 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України, пункту 3 розділу 6 «Прикінцеві положення» КАС України.

Повне судове рішення складено 09 червня 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

Л.В. Ястребова