Справа № 280/2164/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 червня 2020 року Справа № 280/2164/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця,10, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство внутрішніх справ України (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо відмови у направленні до Міністерства внутрішніх справ України документів та висновку про виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200- кратного прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності 04.12.2018 року;

зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200- кратного прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності 04.12.2018 року, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому більшого відсотку втрати працездатності, оскільки відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 позивач не позбавлений права на виплату такої допомоги.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, вказаних у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 06.05.2020. Зазначив, що з дати первинного встановлення ОСОБА_1 відсотку втрати працездатності та виплати відповідної одноразової грошової допомоги пройшло більше двох років, тому висновок відповідача про те, що позивач не мав права на нарахування та отримання такої допомоги на підставі пункту 4 Порядку №850 є правомірним. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Від третьої особи 27.04.2020 надійшли до суду пояснення на позовну заяву, в яких представник третьої особи посилається на пункт 4 Порядку №850 та зазначає, що після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні на 06.05.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , наказом від 06.01.2000 був звільнений з органів внутрішніх справ України.

21.06.2012 позивачу встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по охороні громадського порядку (70% втрати професійної працездатності).

30.07.2012 директором ДФЗБО МВС України було затверджено висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням інвалідності згідно із Законом України від 20.12.1990 року № 656-ХІІ «Про міліцію», на підставі п. 1.2. Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року у сумі 66768,00 грн. (грошове забезпечення за 1 календарний місяць 1391 грн. * 48 місяців).

09.07.2012 року Позивачу виплачено 2300 грн. (страхову суму), згідно з довідкою Запорізької обласної дирекції HACK «OPAHTA» вих. № 3-03/6/557 від 09.07.2012 року, у зв`язку з чим від основної суми призначеної МВС України було відраховано страхову суму, тобто 66768 грн. - 2300 грн. та виплачено Позивачу 64468 грн.

04.12.2018 позивачу встановлено II групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (80% втрати професійної працездатності), що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії АБ № 0034344 від 04.12.2018 року та довідкою МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АБ № 0034344 від 04.12.2018.

18.02.2019 Позивач звернувся до ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області із заявою про направлення до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо можливості призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200-кратного прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Листом від 26.02.2019 року № 29/14-Є ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області вказала на відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років.

27.09.2019 позивач повторно звернувся до ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області із заявою щодо проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку № 850.

Листом від 08.10.2019 № 29/14-Є ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області повідомили позивачу про те, що розмір грошової допомоги у разі встановлення відповідної групи інвалідності не залежить від ступеня втрати працездатності, що визначається МСЕК, тому її перерахунок у зв`язку з підвищенням цього ступеня законодавством не передбачено.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком №850.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до цієї статті постановою № 850 від 21 жовтня 2015 року Кабінет Міністрів України затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (Порядок № 850).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Порядком № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" й, виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Законом №565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Як було зазначено вище, відмова відповідача в призначенні та виплаті грошової допомоги ґрунтується на тому, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що, за умовами пункту 4 Порядку № 850, не дає йому права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Проте, суд вважає, що така відмова відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на неправильному тлумаченні змісту пункту 4 Порядку № 850, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Отже, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 24 жовтня 2019 року у справі №809/950/17 та від 28.03.2019 по справі №296/10138/16-а.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця,10, )-задовольнити.

Визнати протиправними дії ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області щодо відмови у направленні до Міністерства внутрішніх справ України документів та висновку про виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200- кратного прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності 04.12.2018 року.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про міліцію», у розмірі 200- кратного прожитковому мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності 04.12.2018 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження,продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення виготовлено в повному обсязі 03.06.2020.

Суддя О.В. Конишева