Справа № 1.380.2019.006805
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.006805
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кужик Л.В.,

представника відповідача Сисуна З.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області (далі - УДАРГ у Львівській області, відповідач), в якому просить:

- скасувати наказ №84-ОС від 19.11.2019 Про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль";

- стягнути з УДАРГ у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 20.11.2019 по день ухвалення рішення суду.

Одночасно до матеріалів позову позивач подав клопотання про виклик свідків (арк. справи 47).

Ухвалою від 20.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що складений відповідачем акт про невідповідність займаній посаді провідного державного інспектора є необґрунтований і документально не підтверджений. Неможна ставити у провину невиконання державним службовцем завдань прямо непередбачених законом чи посадовою інструкцією. Виконання позивачем завдань протягом строку випробування для державних інспекторів Львівського рибоохоронного патруля підтверджується складеним звітом. Крім цього, про виконання підпунктів 2.1, 2.2 «Рибоохоронна робота» переліку завдань свідчать складені позивачем протоколи про адміністративні правопорушення. Позивач також вказав, що описані в акті про невідповідність займаній посаді питання не задавались йому, а тому такий акт містить неправдиву інформацію. До того ж, з відповіді заступника начальника управління Львівського природоохоронного патруля вбачається, що за час випробувального терміну позивач здійснив 7 рейдів, що спростовує вказані в акті невиконання підпунктів 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 «Практичні завдання». Позивач звертає увагу на те, що акт про невідповідність займаній посаді провідного державного інспектора не містить номера реєстрації та дати складення. Таким актом позивача повідомлено про встановлення невідповідності займаній посаді, проте не про звільнення. Вказує, що його попереджено про звільнення не за сім, а за один календарний день до звільнення. Відтак, відповідач протиправно прийняв наказ про наказ №84-ОС від 19.11.2019 Про звільнення ОСОБА_1 , а тому такий підлягає скасуванню.

10.01.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Вказав, що за час роботи в Львівському рибоохоронному патрулі позивач виконував посадові обов`язки на належному рівні з оформленням актів, протоколів про адміністративні правопорушення, розрахунків завданих збитків водним живим ресурсам, описів вилучених заборонених знарядь лову риби та здійснення фотовідеофіксації викритих порушень природоохоронного законодавства. Позивача звільнено з посади у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 часини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Просили суд позов задовольнити у позовному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позовні вимоги позивача. Просив суд позов ОСОБА_1 задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом начальника Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області від 30.08.2019 № 67-ОС позивача призначено на посаду провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області з 02.09.2019. Встановлено позивачу випробувальний термін 3 місяці до 02.12.2019.

06.09.2019 позивач ознайомився з Переліком завдань для виконання протягом строку випробування для державних інспекторів Львівського рибоохоронного патруля (далі - Перелік завдань).

Позивач подав начальнику Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області звіт від 19.11.2019 про виконання завдань протягом випробувального терміну (далі - Звіт від 19.11.2019).

Начальник Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області склав акт про невідповідність займаній посаді провідного державного інспектора ОСОБА_1 (далі - Акт про невідповідність)

Наказом начальника Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області №84-ОС від 19.11.2019 Про звільнення ОСОБА_1 позивача звільнено з посади з 20.11.2019 у зв`язку з встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи наказ №84-ОС від 19.11.2019 Про звільнення ОСОБА_1 протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України "Про державну службу").

У частині першій статті 4 Закону України "Про державну службу" встановлено, що державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів:

1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;

2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;

4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові;

5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень;

6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики;

7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;

8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;

9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України;

10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (частина перша статті 5 Закону України "Про державну службу").

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про державну службу" державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки;

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до частини першої статті 62 Закону України "Про державну службу" державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статею 8 вказаного Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

У частинах першій, другій статті 64 Закону України "Про державну службу" встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому вказаним Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 35 Закону України "Про державну службу" в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим.

На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату.

Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців.

Як встановив суд, відповідач, керуючись наведеними положеннями Закону України "Про державну службу", у наказі Про призначення ОСОБА_1 від 30.08.2019 № 67-ОС встановив позивачу випробувальний термін 3 місяці до 02.12.2019.

За результатами випробувального терміну позивач склав та надіслав відповідачу звіт від 19.11.2019 про виконання завдань протягом випробувального терміну.

В Акті про невідповідність вказано, що позивач у своєму звіті не виконав поставлених завдань, зокрема:

- підпункти 1.1, 1.4, 1.5 пункту 1 «Організаційна робота»;

- підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 «Рибоохоронна робота»;

- підпункт 3.1 пункту 3 «Теоретичні завдання»;

- підпункти 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 «Практичні завдання».

Суд зазначає, що підпунктами 1.1, 1.4, 1.5 пункту 1 «Організаційна робота» Переліку завдань передбачено такі заходи: запланувати та провести зустрічі з керівниками органів місцевого самоврядування, правоохоронних та природоохоронних органів закріплених районів, щодо співпраці по охороні водних біоресурсів та дотримання природоохоронного законодавства на рибогосподарських водних об`єктах (підпункт 1.1); надати до Львівського рибоохоронного патруля пропозиції щодо кандидатів на громадських інспекторів рибоохорони (підпункт 1.4); налагодити взаємодію спільно з громадськими організаціями з метою належного контролю за рибогосподарськими водними об`єктами (підпункт 1.5).

У підпунктах 2.1, 2.2 пункту 2 «Рибоохоронна робота» Переліку завдань передбачено такі заходи: ефективне використання засобів зв`язку, фото, відеозйомки при проведенні заходів з охорони водних біоресурсів (підпункт 2.1); проведення оперативних рейдів із залученням представників національної поліції для виявлення порушень, пов`язаних із незаконним придбанням і продажем риби без відповідних документів та крадіжки риби з уловів підприємств, які здійснюють промисел риби, а також з виявленням порушень, пов`язаних з браконьєрським ловом риби.

Заходами відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 «Теоретичні завдання» Переліку завдань є здобуття практичних навиків застосування на практиці нормативно-правової бази, що регламентує рибоохоронну діяльність.

Заходами відповідно до підпунктів 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 «Практичні завдання» Переліку завдань є: участь у проведенні рибоохоронних рейдів по викриттю адміністративних правопорушень на підконтрольних водоймах (підпункт 4.2); проведення роботи з користувачами біоресурсів в Радехівському адміністративному районі (підпункт 4.3); ознайомлення з рибогосподарським водним фондом на підконтрольній території району (підпункт 4.4).

Суд звертає увагу на те, що у посадовій інструкції провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», а саме у розділі 2 «Завдання та обов`язки» відсутній такий обов`язок/завдання як планування та проведення зустрічі з керівниками органів місцевого самоврядування, правоохоронних та природоохоронних органів закріплених районів, щодо співпраці по охороні водних біоресурсів та дотримання природоохоронного законодавства на рибогосподарських водних об`єктах.

Відтак, суд погоджується з аргументами позивача про відсутність у нього обов`язку виконання завдання, зазначеного у підпункті 1.1 пункту 1 «Організаційна робота» Переліку завдань.

Щодо надання до Львівського рибоохоронного патруля пропозиції щодо кандидатів на громадських інспекторів рибоохорони, то суд вказує на те, що у Звіті від 19.11.2019 зазначено, що позивач надав пропозицію щодо кандидатів на громадських інспекторів рибоохорони - ОСОБА_2 , відтак вказане завдання виконане позивачем.

Суд вважає, що посилання в Акті про невідповідність на невиконання позивачем завдання щодо налагодження взаємодії з громадськими організаціями з метою належного контролю за рибогосподарськими водними об`єктами не підтверджене жодними доказами. До того ж, позивач з 25.11.2015 є громадським інспектором з охорони довкілля у Львівській області при Державній екологічній інспекції у Львівській області, що підтверджується посвідченням № 155 від 23.11.2018 та характеристикою від 21.11.2019.

Суд вказує, що виконання позивачем завдань, зазначених у підпунктах 2.1, 2.2 пункту 2 «Рибоохоронна робота» Переліку завдань підтверджується складеними ним протоколами про адміністративне правопорушення від 04.11.2019 № 0328, від 05.11.2019 № 0331. Крім цього, з інформації про показники роботи позивача вбачається, що за вересень 2019 року позивач викрив 9 порушень, за жовтень 2019 року - 10, за листопад 2019 року - 6. До того ж, ефективне використання позивачем засобів зв`язку, фото, відеозйомки при проведенні заходів з охорони водних біоресурсів підтверджується відеоматеріалами, які, згідно з супровідних листів від 28.11.2019 № 2-7-17/2008-19, від 28.11.2019 № 2-7-17/2007-19, передані до Миколаївського районного суду Львівської області для розгляду справ про адміністративні правопорушення. Застосування позивачем відеозйомки також підтвердив допитаний у судовому засіданні начальник дільниці № 1 відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Гей Микола Олексійович.

Щодо здобуття практичних навиків застосування на практиці нормативно-правової бази, що регламентує рибоохоронну діяльність (підпункт 3.1 пункту 3 «Теоретичні завдання» Переліку завдань), то суд зазначає, що відповідач не надав доказів про відсутність здобуття таких навиків. В цьому контексті, суд вважає доцільними доводи позивача про те, перед вступом на державну службу він успішно пройшов конкурсний відбір, що підтверджується протоколом конкурсної комісії Управління Державного агентства у Львівській області від 24.07.2019 № 2.

Виконання позивачем завдань, зазначених у підпунктах 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 «Практичні завдання» Переліку завдань підтверджується інформацією про кількість проведених позивачем рейдів, за вересень 2019 року - 4, за жовтень 2019 року - 3. Крім цього, допитаний у судовому засіданні старший лейтенант поліції Мороз А.В. підтвердив, що позивач залучав його до участі в проведенні рейдів з метою встановлення осіб.

Щодо посилання в Акті про невідповідність на ненадання позивачем усних відповідей на ряд поставлених питань начальником управління, суд зазначає таке. Допитана в судовому засіданні головний спеціаліст з питань персоналу державної служби Сваха О.В. вказала, що позивач безвідповідально підійшов до здачі звітності і не відповів на усні запитання. Водночас фіксація захисту позивачем звіту здійснювалась записом на особистому телефоні начальника управління Л. Кравця. Суд підкреслює, що матеріали проведення такої фіксації у матеріалах особової справи позивача відсутні, а відповідач не надав доказів проведення відповідної фіксації. Відтак, суд вважає посилання в Акті про невідповідність на ненадання позивачем усних відповідей на ряд поставлених питань начальником управління необґрунтованими.

Крім наведеного, належне виконання позивачем завдань, передбачених Переліком завдань підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки - начальник відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_3 та начальник дільниці № 1 відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Гей Микола Олексійович.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані в Акті про невідповідність факти не відповідають встановленим обставинам справи, що свідчить про належне виконання позивачем посадових обов`язків під час випробувального терміну.

Суд також зазначає, що у частині шостій статті 36 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 вказаного Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів.

Суд зауважує, що Акт про невідповідність не містить ні дати його складення, ні номера.

Відтак, суд вважає, що відповідач порушив вказане законодавче положення, оскільки не повідомив позивача про звільнення за сім календарних днів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ №84-ОС від 19.11.2019 Про звільнення ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на вказане, та враховуючи висновок суду про протиправність №84-ОС від 19.11.2019, суд вважає, що позивача необхідно поновити на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" з 20.11.2019.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді необхідно допустити до негайного виконання.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вказує таке.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з частиною другою пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Для обчислення суми заробітку, що підлягає виплаті працівникові за час вимушеного прогулу, за основу беруться робочі дні.

Суд зазначає, що період з 20.11.2019 по 26.05.2020 є періодом вимушеного прогулу, за який відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток, та який становить 127 робочих дні.

Згідно з довідкою відповідача від 24.01.2020 № 2-5.17/119-20 середньоденний заробіток позивача становить 406,77 грн. Середньомісячна заробітна плата становить 8745,56 грн., що підтверджується довідкою управління державного агентства рибного господарства у Львівській області від 27.05.2020 № 2-5-17/931-20.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 20.11.2019 по 26.05.2020) складає 51659, 79 грн. (406,77 грн. * 127) без урахування обов`язкових платежів та податків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на вказане, рішення суду в частині стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 8745,56 без урахування обов`язкових платежів та податків необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області від 19.11.2019 №84-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль".

Стягнути з Управління державного агентства рибного господарства у Львівській області (, місцезнаходження: 79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 2А) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 51659 (п`ятдесят одну тисячу шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 79 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 8745 (вісім тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 56 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05.06.2020.

Суддя Мричко Н.І.