Справа № 340/1449/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року справа № 340/1449/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області (далі Управління), Петрівського районного відділу Управління (далі Відділ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду в інтересах дитини з заявою до відповідачів про визнання протиправною відмову щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжки без використання цифрового ідентифікатора особи (далі книжка) та автоматизованої обробки персональних даних.

Водночас просила суд зобов`язати відповідачів видати книжку.

У позовній заяві зазначає, що присвоєння дитині унікального номера (далі номер) в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі Реєстр) тягне за собою збирання, зберігання і поширення персональних даних про неї, на що вона не погоджується.

Звертає увагу, що не давала згоди відповідачам виготовляти картку з безконтактним електронним носієм, який зберігатиме персональні і конфіденційні дані, котрі щоразу будуть поширюватись у разі необхідності встановлення особи та укладення правочинів.

Вважає, що збирання, зберігання, обробка і поширення персональних даних дитини без згоди останньої з метою оформлення картки є втручанням у особисте життя.

Управління та Відділ, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, не направили відзиви на позов (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 12 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.17-18).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (а.с.10).

Мати, діючи в інтересах неповнолітньої дитини, звернулась до Відділу Управління, який немає статус юридичної особи, з заявою про видачу книжки від 28 квітня 2020 року (а.с.11-12).

30 квітня 2020 року Управління відмовило у видачі книжки (а.с.13-14).

У рішенні зазначено, що нормативно-правовим актом Уряду України припинено видачу книжок з 01 листопада 2016 року.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 1 та 2 статті 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, конфіденційна інформація про особу може збиратися і поширюватися лише за її згоди, яка підтверджується наданням письмової заяви (дозволу).

Ніхто не може змусити особу надати таку заяву.

Згода особи не потрібна щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації, коли такі дії вчиняються в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Приписами частини 2 статті 21 Закону України «Про інформацію» встановлено, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень.

Приписами частини 4 та 7 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу та її спеціальний статус» визначено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

До паспорта громадянина України вноситься така інформація: назва держави; назва документа; ім`я особи; стать; громадянство; дата народження; унікальний номер запису в Реєстрі; номер документа; дата закінчення строку дії документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); місце народження; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи; податковий номер або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Отже, держава, виконуючи обов`язок видати паспорт у виді картки, який підтверджує належність до її громадянства, збирає, зберігає, використовує та поширює конфіденційну інформацію про особу без її згоди.

Така інформація зберігається у електронному виді на картці і може щоразу поширюватись без згоди людини у випадку надання для встановлення її особи, укладання правочинів, тощо.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 надано офіційне тлумачення припису частини 2 статті 32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У даному випадку відсутня будь-яка загроза національній безпеці, економічному добробуту або правам людини, а тому збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням держави в її особисте та сімейне життя.

Такий правовий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, який містить постанова від 19 вересня 2018 року у справі №806/3265/17.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність рішення Управління, яким ОСОБА_2 відмовлено у видачі паспорта громадянина України у виді книжки.

Щодо способу захисту порушеного права.

Суд неодноразово вирішував аналогічні позови.

У таких справах Управління стверджувало, що на час прийняття судом рішення втратив чинність Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі Порядок), який затверджено наказом МВС України від 13 квітня 2012 року №320, котрий встановлював правила видачі паспорта громадянина України у формі книжки.

Порядок втратив чинність 17 квітня 2018 року.

На думку відповідача, втрата чинності Порядком унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання видати позивачу паспорт у формі книжки.

Суд вважає такі твердження помилковими.

Порушене право підлягає обов`язковому захисту, що вбачає суд з аналізу приписів частини 1 статті 2 КАС України, якою встановлено завдання та основні засади адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів частини 4 статті 6 КАС України забороняється відмова у розгляді і вирішенні адміністративної справи з мотивів відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Таким чином, суд зобов`язаний зазначити спосіб захисту порушеного права, навіть за відсутності законодавства, керуючись принципом верховенства права, котрий захищає його носія (людину).

У разі відсутності законодавства рішення суду спонукає державу виконати його або прийняти з цього питання нормативно-правовий акт.

У даному випадку ж діє Положення про паспорт громадянина України, яке затверджено Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року.

Тому, суд зобов`язує Управління оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжки.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Позивач сплатила судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.3).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 30 квітня 2020 року про відмову у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжки.

Зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, яке затверджено Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей