Справа № 824/153/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 р. м. Чернівці справа № 824/153/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича про визнання протиправним та скасування розпорядження.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 р. № 126-к Про оголошення догани ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення, відповідач виходив виключно з припущень про порушення ним посадових обов`язків, які виразилися в частині підготовки проекту рішення міської ради Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_1 та його оформлення після його прийняття на пленарному засідання ради.

Позивач вказує, що факт неналежного виконання посадових обов`язків не конкретизований, має місце лише загальне посилання на нормативно-правові акти, що не дозволяє чітко визначити, яке саме порушення та коли його вчинено, які воно мало наслідки або яку шкоду для підприємства чи інших осіб спричинило, що в свою чергу позбавляє можливості належного захисту та свідчить про відсутність такого порушення. Разом із цим, оскаржуваним розпорядженням не встановлено, яку дію або бездіяльність, яка порушує вимогу закону чи підзаконних актів, ним вчинено, час, місце та спосіб вчинення, та в чому вона виразилася, не встановлено спосіб та мотив вчинення дисциплінарного проступку.

На думку позивача, при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідачем не з`ясовано всіх обставин по суті, не проведено розслідування та не відібрано в нього пояснень з приводу можливого неналежного виконання ним посадових обов`язків, що призвело до грубого порушення його прав.

За наведених міркувань, позивач вважає, що оскаржуване розпорядження є незаконним, протиправним, безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Так, з метою розгляду на пленарному засіданні Ради департаментом житлово-комунального господарства підготовлено проект рішення Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із центральним кладовищем на АДРЕСА_2 . Виконавцем цього проекту рішення був позивач, який займав посаду директора цього департаменту.

Цим проектом рішення передбачалося викупити для суспільних потреб вісім земельних ділянок на території Коровійської сільської ради.

Як вважає відповідач, під час доопрацювання проекту рішення після його прийняття на пленарному засіданні 31.10.2019 р., до змісту прийнятого проекту рішення позивачем внесено недостовірні відомості, а саме: замість 8 земельних ділянок вказано 11 земельних ділянок для викупу для суспільних потреб.

Лише внаслідок пильності відповідача та структурних підрозділів міської ради вдалося уникнути шкідливих наслідків у вигляді додаткових витрат міського бюджету на придбання земельних ділянок, які не були предметом прийнятого міською радою рішення.

З огляду на вказані вище обставини, на думку відповідача, позивач допустив дисциплінарний проступок, який полягає у неналежній підготовці проекту рішення міської ради Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_2 та його оформлення після прийняття на пленарному засіданні ради.

Беручи до уваги наведене, на переконання відповідача, оскаржуване розпорядження прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, тому правові підстави для його скасування відсутні.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 26.09.2018 р. № 1358-к Про призначення ОСОБА_1 позивача прийнято на службу в Чернівецьку міську раду на посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства міської ради, за його згодою, як такого, що успішно пройшов конкурсне випробування та був зарахований до кадрового резерву міської ради, присвоївши йому 9-й ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії з урахуванням раніше присвоєного 9-рангу державного службовця (а.с. 11).

22.01.2020 р. розпорядженням Чернівецького міського голови № 126-к Про оголошення догани ОСОБА_1 відповідно до ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись ст.ст.147 - 149 КЗпП України, оголошена догана ОСОБА_1 директору департаменту житлово-комунального господарства міської ради з позбавленням премії за:

- неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про департамент житлово-комунального господарства міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 20.12.2018 року № 1586;

- порушення ст. 87 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.02.2016 р. № 105, в частині підготовки проекту рішення міської ради Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_1 та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради (Т.1 а.с. 33).

Вважаючи розпорядження протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1 та 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 р. № 2493-III (далі Закон №2493-III, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно ст. 4 Закону №2493-III одним із основних принципів, на яких здійснюється служба в органах місцевого самоврядування, є підконтрольність, підзвітність, персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 17 Закону № 280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону № 280/97-ВР міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що оскаржуваним розпорядженням Чернівецького міського голови № 126-к Про оголошення догани ОСОБА_1 від 22.01.2020 р. встановлено, що ОСОБА_1 директору департаменту житлово-комунального господарства міської ради з позбавленням премії оголошена догана за неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про департамент житлово-комунального господарства міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 20.12.2018 р., порушення ст. 87 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.02.2016 р. № 105, в частині підготовки проекту рішення міської ради Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_1 та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Рішенням Чернівецької міської ради від 20.12.2018 р. № 1586 затверджено Положення про Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (далі Положення) (Т. 1 а.с. 43-55).

Положеннями п. 1.1, 1.3 Положення встановлено, що Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (далі Департамент) є виконавчим органом Чернівецької міської ради, підзвітний та підконтрольний Чернівецькій міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету, Чернівецькому міському голові, а з питань делегованих йому повноважень відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 3.1.23 Положення передбачено, що у межах власних (самоврядних) повноважень Департамент здійснює підготовку проектів рішень на розгляд міської ради та її виконавчого комітету в межах наданих повноважень.

Департамент очолює директор Департаменту, який призначається на посаду та звільняється з посади Чернівецьким міським головою за погодженням із заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ……. (п. 5.1 Положення).

Згідно з п. 5.3.1, 5,3,11, 5.3.13 Положення директор Департаменту відповідно до покладених на нього обов`язків: здійснює загальне керівництво роботою Департаменту, визначає форми й методи взаємодії структурних підрозділів Департаменту; контролює дотримання працівниками Департаменту вимог законів України Про службу в органах місцевого самоврядування, Про засади запобігання і протидії корупції, Про доступ до публічної інформації та інших нормативно-правових актів України; забезпечує дотримання дисципліни та законності в діяльності Департаменту.

Відповідно до п. 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення директор Департаменту несе відповідальність за: неналежне виконання покладених на Департамент завдань і неналежне здійснення ним повноважень відповідно до цього Положення; недотримання законності в службовій діяльності працівниками Департаменту; низький рівень трудової та виконавської дисципліни в Департаменті.

Частиною 15 ст. 46 Закону № 280/97-ВР встановлено, що порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Статтею 69 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 02.02.2016 р. № 105 (далі Регламент, зі змінами та доповненнями) визначено, що Проект рішення на розгляд Ради може вноситися Міським головою, Секретарем Ради, постійними комісіями Ради, депутатами, депутатськими групами і фракціями, виконавчим комітетом Ради та іншими виконавчими органами Ради. Проекти рішень ініційовані та підготовлені депутатом (депутатами), депутатськими групами, фракціями в обов`язковому порядку вносяться до порядку денного на найближчу чергову сесію міської ради (Т.1 а.с. 199- 250, Т. 2 а.с. 10-40).

Частиною 1 ст. 78 Регламенту унормовано, що рішення Ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення питання порядку денного, з урахуванням змін, та доповнень, викладених у порівняльній таблиці Критичні зауваження до проектів рішень.

Згідно ч. 1 ст. 87 Регламенту рішення Ради, прийняті з урахуванням висловлених в ході обговорення зауважень, впродовж 5 робочих днів доопрацьовуються виконавцями (авторами) спільно із загальним відділом, відділом організаційної роботи та контролю Ради, а також погоджуються (з проставлянням підпису і дати) юридичним управлінням Ради і подаються на підпис головуючому на засіданні.

Рішення, внесені депутатом (депутатами), депутатськими групами, фракціями у разі їх прийняття із зауваженнями доопрацьовуються відділом організаційної роботи та контролю Ради. Доопрацьований проект рішення візується депутатом (депутатами), який (які) його ініціювали (ч. 4 ст. 87 Регламенту).

Статтею ст.71 Регламенту визначено, що персональну відповідальність за підготовку проектів рішень та формування первинних документів до них несуть особи, визначені частиною 1 статті 69 цього Регламенту, або уповноважені ними особи. Загальний контроль за підготовкою проектів рішень на розгляд Ради, обговоренням їх на засіданнях постійних комісій Ради та доопрацюванням, організацією доведення рішень до виконавців, офіційним опублікуванням, розміщенням їх на офіційному веб-порталі Ради, належним станом ведення діловодства та обліку покладається на Секретаря Ради. Організаційні заходи з цих питань, в межах визначених повноважень, здійснюють загальний відділ, відділ організаційної роботи та контролю, відділ комп`ютерно-технічного забезпечення, відділ інформації та зв`язків з громадськістю Ради.

Судом встановлено, що проект рішення Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_2 був ініційований позивачем, як депутатом Чернівецької міської ради VII скликання, та внесений 31.10.2019 р. на розгляд Чернівецької міської ради у відповідності до вимог ст. 69 Регламенту.

Вказана обставина підтверджується Витягом з протоколу пленарного засідання ради від 31.10.2019 р. 73 сесії Чернівецької міської ради VII скликання.

З матеріалів справи видно, що підставою для винесення оскаржуваного розпорядження слугувало допущення позивачем неналежного виконання посадових обов`язків та порушення вимог Регламенту, що виразилось в частині підготовки проекту рішення міської ради «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_1 » та його оформлення після прийняття на пленарному засіданні ради.

Судом встановлено, що позивач є депутатом Чернівецької міської ради VII скликання. Вказана обставина не заперечувалася відповідачем у відзиві на позов.

Із Витягу з протоколу пленарного засідання ради 73 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 31.10.2019 р. видно, що за пропозицією депутата Чернівецької міської ради VII скликання ОСОБА_1 включено до порядку денного питання «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_2 » та розгляду його першим після великої перерви. Проголосувало: за - 32, проти 0; утримались 0, не голосували 1 (пропозиція прийнята).

Дослідженням Витягу з протоколу пленарного засідання ради 73 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 31.10.2019 р. встановлено, що по питанню порядку денного «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_2 » доповів Бешлей В.В. як депутат міського ради.

За результатами розгляду вказаного питання порядку денного голосували за рішення за основу і в цілому. Проголосували: за 27, проти - 0; утримались - 0, не голосували 4 . Рішення прийнято № 1907 (Т.1 а.с. 16-17).

Дослідженням рішення Чернівецької міської ради 73 сесії VII скликання від 31.10.2019 р. за № 1907 «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_2 » встановлено, що у зв`язку з відсутністю можливості розширення Центрального кладовища на АДРЕСА_3 . Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях для організації місць поховань за рахунок земель запасу міста, Чернівецькою міською радою вирішено викупити для суспільних потреб земельні ділянки, які розташовані за адресою Чернівецька область, Глибоцький район, Коровійська сільська рада, за наступними кадастровими номерами: 1.1.:01:002:0332; 1.2. :01:002:0371; 1.3. :01:002:0245; 1.4. :01:002:0345; 1.5. :01:002:0139; 1.6.:01:002:0140; 1.7. :01:002:0138; 1.8.:01:002:0137. Всього 8 земельних ділянок (а.с. 34-35).

Згідно позиції відповідача, під час доопрацювання проекту рішення після його прийняття на пленарному засіданні 31.10.2019 р., до змісту прийнятого проекту рішення позивачем внесено недостовірні відомості, а саме: замість 8 земельних ділянок вказано 11 земельних ділянок для викупу для суспільних потреб.

Суд ставиться критично до вказаних доводів відповідача, оскільки питання порядку денного «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_2 » внесено на розгляд Чернівецької міської ради депутатом Бешлеєм В.В., а не як керівником Департаменту.

Посилання відповідача на те, що проект рішення «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_2 в АДРЕСА_4 Чернівцях» підписано позивачем як директором Департаменту, суд відхиляє, оскільки вказана обставина не спростовує внесення 31.10.2019 р. позивачем, як депутатом міської ради, до порядку денного Чернівецької міської ради VII скликання питання Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_2 .

Суд також звертає увагу, що під час прийняття Чернівецькою міською радою рішення № 1907 від 31.10.2019 р. жодних доручень не покладалося на Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради чи позивача, як директора Департаменту щодо доопрацювання та оформлення проекту рішення після його прийняття на пленарному засіданні 31.10.2019 р.

Під час розгляду справи по суті відповідач не надав до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що саме директору Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Бешлею В.В. або працівнику цього Департаменту доручено підготувати проект рішення «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_3 . Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях», здійснити доопрацювання (внести корективи) до змісту прийнятого Чернівецькою міською радою рішення № 1907 від 31.10.2019 р. для підписання Чернівецьким міським головою.

Жодних доказів, які б свідчили, що директор Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Бешлей В.В. несе відповідальність за оформлення прийнятого Чернівецькою міською радою рішення № 1907 від 31.10.2019 р. та подання його на підписання Чернівецькому міському голові, відповідач до суду не надав.

Беручи до уваги наведене, суд вважає необґрунтованими та безпідставними висновки відповідача викладені в оскаржуваному розпорядженні про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про Департамент та порушення вимог ст. 87 Регламенту в частині підготовки проекту рішення міської ради «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_3 . Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях» та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради.

Приписами ст. 7 Закону №2493-III передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Положенням ст. 139 КЗпП України вказано, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Отже, з наведених норм вбачається, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий вид стягнення, як догана. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. При цьому, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

У матеріалах справи міститься пояснення депутата Чернівецької міської ради ОСОБА_2 В. від 13.01.2020 р. на ім`я Чернівецького міського голови Каспрука О. ОСОБА_3 ., в яких він вказує, що проект рішення «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_2 » був ініційований ним та внесений 31.10.2019 р. на розгляд Чернівецької міської ради відповідно до п.п. 2.7 ст. 69 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання (Т.1 а.с. 38).

Відтак, вказані пояснення по суті не свідчать про неналежне виконання ним посадових обов`язків та не є поясненнями особи, відносно якої роботодавцем вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

На думку суду, пояснення позивача від 13.01.2020 р. не є поясненнями в розумінні ст. 149 КЗпП України, а тому відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення в частині обов`язку відібрання письмових пояснень у особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення дисциплінарного проступку позивачем, як посадової особи Департаменту. В матеріалах справи відсутні пояснення позивача як посадової особи Департаменту, які б слугували підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, відповідач не надав доказів відібрання письмових пояснень відповідно до ст.149 КЗпП України, або відмови позивача в їх наданні.

Суд вважає, що необхідною умовою для накладення дисциплінарного стягнення є вина працівника (суб`єктивна сторона дисциплінарного проступку), наявність якої має бути обов`язково доведена. Об`єктивну сторону дисциплінарного проступку складають протиправна поведінка суб`єкта, негативні (шкідливі) наслідки, причинний зв`язок між ними та поведінкою особи, що притягується до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником його трудових обов`язків.

Противоправною вважається дія чи бездіяльність, яка порушує вимогу закону чи підзаконних актів, які встановлюють трудові обов`язки працівника. Обов`язковим складом дисциплінарного проступку є вина працівника в будь-якій формі (умислу чи необережності).

Отже, "вина" як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить фіксування самого факту порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення, тому власник повинен довести при розгляді трудового спору наявність шкідливих наслідків та їх причинний зв`язок з допущенним працівником порушенням.

Належних та допустимих доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності позивачем, відповідачем до суду не надано.

Відповідачем також не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів протиправної поведінки позивача, умислу та заподіяння шкоди.

При обранні виду стягнення відповідач також повинен був враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказані обставини відповідачем взагалі не встановлювались перед застосуванням дисциплінарного стягнення, а виходив виключно з припущень, що позивачем порушені посадові обов`язки, які виразилися в порушенні п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про Департамент та порушення ст. 87 Регламенту в частині підготовки проекту рішення міської ради Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_3 . Героїв Майдану, АДРЕСА_2 в АДРЕСА_2 та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради.

Враховуючи вищенаведене, на переконання суду, відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення не дотримано положень ст. ст. 147, 149 КЗпП України, що вказує на протиправність оскаржуваного розпорядження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 та 2 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження та відповідності її критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відтак, оскаржуване розпорядження Чернівецького міського голови від 22.01.2020 р. № 126-к Про оголошення догани ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 р. № 126-к Про оголошення догани ОСОБА_1

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач Чернівецький міський голова Каспрук Олексій Павлович (площа Центральна, 1, м. Чернівці).

Суддя В.К. Левицький