Справа № 280/2401/20
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 червня 2020 року (17 год. 27 хв.)Справа № 280/2401/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про скасування податкових повідомлень-рішень в частині,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2020 в частині податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 98 710,08 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в частині 4 935,52 грн.;

скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.01.2020 в частині податкового зобов`язання з військовою збору у розмірі 8225,84 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в частині 411,29 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами розгляду заперечення позивача на акт перевірки, відповідачем проведена повторна документальна позапланова невиїзна перевірка з питань встановлення недекларування у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік отриманого доходу на суму 548389,32 грн. від СВК «Агрофірма «Україна» внаслідок чого занижено (не задекларовано) податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 98710,08грн. та занижено (не задекларовано) військовий збір за 2016 рік у сумі 8225,84грн. За наслідок перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, якими збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 98 710,08грн., нараховано 25% штрафних фінансових санкцій в сумі 24 677,52 грн., збільшено податкове зобов`язання з військового збору 8225,84грн., та нараховано 25% штрафних фінансових санкцій в сумі 2056,46 грн. Позивач не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями повністю в частині нарахування основних зобов`язань та частково в нарахуванні 5% штрафних санкцій. Зазначає, що дійсно не подавав декларацію про майновий стан та доходи, однак сплатив всі суми (хоча із затримкою більше 30 днів) податків та зборів від отриманого доходу в 2017 році. Зокрема позивачем сплачено 98711,00грн. податку на доходи та військовий збір у розмірі 8 226,00грн. Факти оплати відображені у акті перевірки. Позивач зазначає, що за приписами Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Позивач вважає, що нарахування податкових зобов`язань з ПДФО у сумі 98710,08 грн.та військового збору в сумі 8225,84 грн. є незаконним, оскільки суми цих зобов`язань вже оплачені. В даному випадку законним є нарахування позивачу штрафу в розмірі 170 грн. за неподання декларації згідно ст. 120 ПК України, а також нарахування штрафу в розмірі 20 % від суми податкового зобов`язання за несвоєчасно сплату податкового зобов`язання відповідно до ст. 126 ПК України. На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 13.04.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 12.05.2020.

29.04.2020 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №20067), в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що згідно отриманої в установленому законом порядку податкової інформації від СВК «Агрофірма «Україна» позивач на виконання рішення Приазовського районного суду від 07.08.2014 за виконавчим листом №325/58/14-ц від 30.03.2015 отримав дохід в сумі 1043,00грн., в сумі 23625,00грн. в сумі 579168,52 грн. та не відобразив дану суму в поданій до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за 2015-2016рр. Згідно наданої податкової інформації встановлено, що позивач у 2015 році отримав дохід у сумі 24668,00 грн., в 2016 році - 579168,52 грн. від СВК «Агрофірма «Україна» за ознакою доходу 127 - «Інші доходи». Відповідач зазначає, що позивачем у 2017 році сплачено до бюджету ПДФО на загальну суму 98711,00грн. Відповідач зазначає, що позивачем порушені приписи пп.170.2.1, пп.170.2.2, пп.170.2.9 п. 170.2 ст.170, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 98710,08грн. та військовий збір у розмірі 8225,84грн. Просить відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою суду від 12.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 27.05.2020.

26.05.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник позивача до суду не прибув, причини неявки не повідомив. Жодних клопотань не надсилав.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка з питань достовірності повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів позивачем за період з 01.01.2014 по 31.12.2018. За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт від 01.11.2019 №83/08-01-33-05/ НОМЕР_1 (а.с.5-9).

У зв`язку з надходженням на адресу Головного управління ДПС у Запорізькій області від позивача заперечення на акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.11.2019 № 83/08-01-33-05/ НОМЕР_1 , на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп.78.1.5 п. 78.1 ст.78, ст. 79 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 09.12.2019 № 964 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 », головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб, само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних ГУ ДПС у Запорізькій області, ОСОБА_2 , проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 платника податків - фізичної особи, який не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 , в межах обставин, зазначених платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 в запереченнях до акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.11.2019 № 83/08-01-33-05/ НОМЕР_1 .

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт від 21.12.2019 №143/08-01-33-05/ НОМЕР_1 (а.с.12-15).

Відповідно до змісту акту від 21.12.2019 №143/08-01-33-05/ НОМЕР_1 , позивач протягом 2016 року отримував доходи, які підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи.

Згідно отриманої в установленому законом порядку податкової інформації від СВК «Агрофірма «Україна» фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримав доходи на виконання рішення Приазовського районного суду від 07.08.2014 (з урахуванням Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014, Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015) за виконавчим листом №325/58/14-ц від 30.03.2015 за меморіальним ордером № G0428FNWU1 від 28.04.2016 в сумі 1043,00 грн., за випискою по особовому рахунку за період з 01.04.2016 по 30.04.2016 в сумі 23625,00 згідно платіжної вимоги №2378 від 24.11.2016 грошові кошти в сумі 579168,52грн. та не відобразив суму в поданій декларації до органів ДПС декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за 2016 рік.

Перевіркою встановлено, що позивачем у 2016 році отримано дохід на суму 548389,32грн., від СВК «Агрофірма «Україна», який не задекларовано у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік. Внаслідок не декларування у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік доходу у сумі 548389,32 грн. позивачем не задекларовано суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які в порушення п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України не сплачені до бюджету до 1 серпня року, що настає за звітним.

В акті зазначено, що у 2017 році позивачем сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 98711,00 грн., у тому числі 27.12.2017 -20000,00 грн. (платіжне доручення № 9218998), 30000,00 грн. (платіжне доручення №9223048), 28.12.2017 - 28711,00 грн. (платіжне доручення № 9238744), 20000,00 грн. (платіжне доручення № 9233369). Також у 2017 році сплачено до бюджету військовий збір за 2016 рік на суму 8226,00 грн., у тому числі 29.12.2017 - 8226,00 грн. (платіжне доручення № 9250354). Факт сплати у 2017 році податку на доходи фізичних осіб та військового збору також підтверджується інтегрованими картками платника.

За наслідками проведеної перевірки встановлені порушення позивачем, вимог:

пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті встановлено не декларування у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік (вх. № від 25.04.2017) отриманого доходу на суму 548389,32 грн. від СВК «Агрофірма «Україна» внаслідок чого занижено (не задекларовано) податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 98710,08 грн.

пп. 170.2.1, пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, в результаті встановлено не декларування у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік (вх. № від 25.04.2017) отриманого доходу на суму 548389,32 грн. від СВК «Агрофірма «Україна» в наслідок чого занижено (не задекларовано) військовий збір за 2016 рік у сумі 8225,84 грн.

На підставі акту від 21.12.2019 №143/08-01-33-05/ НОМЕР_1 відповідачем 10.01.2020 прийняті податкові повідомлення-рішення (а.с.18-21):

№, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 98 710,08грн. та застосовано 25% штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24 677,52грн.;

№, яким збільшено податкове зобов`язання з військового збору на 8225,84 грн. та нараховано 25% штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2 056,46 грн.

Позивач оскаржував вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте рішенням ДПС від 20.03.2020 скарга позивача заливна без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 163.1.1. п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку визначений статтею 170 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України, облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік, за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу з урахуванням курсової різниці (за наявності), та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно із п.п. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Відповідно до п.п.168.1.3 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Згідно із п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивачем у 2016 році отримано дохід на суму 548389,32грн. від СВК «Агрофірма «Україна», який не задекларовано у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, внаслідок чого позивачем занижено ПДФО та військовий збір.

За вказане порушення відповідачем прийняті рішення, якими збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 98 710,08грн., застосовано 25% штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24 677,52грн. та збільшено податкове зобов`язання з військового збору на 8225,84 грн. і нараховано 25% штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2 056,46 грн.

Проте, у акті перевірки зазначено, а також підтверджено доказами у справі, що позивачем у 2017 році сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 98711,00 грн., у тому числі 27.12.2017 у розмірі 20000,00 грн. (платіжне доручення № 9218998), 30000,00 грн. (платіжне доручення №9223048), 28.12.2017 - 28711,00 грн. (платіжне доручення № 9238744), 20000,00 грн. (платіжне доручення №9233369). Також у 2017 році сплачено до бюджету військовий збір за 2016 рік на суму 8226,00 грн., у тому числі 29.12.2017 - 8226,00 грн. (платіжне доручення № 9250354) (а.с.27-29).

Відтак, визначене відповідачем сума податкового зобов`язання з ПДФО та військового збору сплачена позивачем у повному обсязі, а відтак позивачем не вчинено порушення вимог ПК України щодо заниження ПДФО та військового збору.

В той же час позивач частково погоджується із застосованою сумою штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання та посилається на приписи ст. 126 ПК України.

Так, відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

В той же час, відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень від 10.01.2020 №, № (а.с.19,21), відповідачем визначено суму штрафних санкцій на підставі п. 123.1 ст. 123.1 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, оскільки судом встановлено відсутність з боку позивача заниження ПДФО та військового збору, а відповідачем протиправно донараховано позивачу податкові зобов`язання з зазначених податків, то відповідно і відсутні підстави для застосування щодо позивача штрафних санкцій на підставі ст. 123 ПК України.

У цьому випадку суд не може погодитись зі згодою позивача щодо часткового нарахування штрафних санкцій на підставі ст. 126 ПК України, оскільки відповідачем штрафні санкції нараховані на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України. В той же час суд не може підміняти податкові органи та змінювати підстави прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на думку суду, податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020 №, № необхідно скасувати повністю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності оскаржуваних рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору у розмірі 1336,70грн., мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020 №№ , , які прийняті Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1336,70грн. (одна тисяча триста тридцять шість грн. 70 коп.). за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01.06.2020.

Суддя Ю.В. Калашник