Справа № 140/3143/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3143/19 пров. № А/857/1927/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

представника позивача - Таргонія П.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року (головуючий суддя: Димарчук Т.М., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного тексту рішення - 26.12.2019) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЛС-ГРУП» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

встановив:

Приватне підприємство «ЛС-ГРУП», 24.10.2019 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA 205110/2019/001683/2 від 19.09.2019.

Обґрунтовує позов тим, що ПП «ЛС-ГРУП» для здійснення митного оформлення товару: легкового автомобіля - марки MINI, модель COOPER D, номер кузова № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, тип двигуна - дизельний, потужність - 82 kW, тип кузова - хетчбек, бувший у використанні, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), кількість місць 5, колісна формула - 4x2, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2016, дата введення в експлуатацію - 31.05.2016, вартість - 7500 євро, подано до Волинської митниці ДФС митну декларацію № UA205100/2019/013387 від 19.09.2019, у якій визначено митну вартість товару в сумі 245408,30, що згідно курсу валюти, в графі 23 декларації, становить 9000 євро. На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації UA205100/2019/013387 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: інвойс № 190913.20- VER/LSG від 13.09.2019; міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 13.09.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; висновок про якісні характеристики товарів № 12139/19 від 18.09.2019; витяг з каталогу SuperScwacke; контракт №11/19-V від 02.09.2019; специфікація № 190913.20-VER/LSG від 13.09.2019; сертифікат відповідності UA.009.149178-19.

Волинська митниця ДФС, не погодившись із вказаною декларантом митною вартістю автомобіля, 19.09.2019 прийняла рішення № UA 205110/2019/001683/2 про коригування митної вартості товарів, яким визначила митну вартість товару за резервним 6 методом у розмірі 12050 євро з тих підстав, що митна вартість зазначеного товару не може бути визнана, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою у позові відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що під час здійснення митного контролю та митного оформлення товару легкового автомобіля марки MINI, модель COOPER D, номер кузова № НОМЕР_1 , 2016 року випуску декларантом в інтересах ПП "ЛС-ГРУП" подано митну декларацією UA205100/2019/013387 від 19.09.2019 у якій митну вартість вказаного транспортного засобу заявлено за 6 методом визначення вартості на рівні 9000,00 Євро (графа 45 МД - 245 408,30 грн).

За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику АСАУР посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що митна вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість 12 050,00 Євро. Під час опрацювання поданих декларантом разом з митною декларацією UA205100/2019/013387 від 19.09.2019 документів щодо оформлення вказаного транспортного засобу встановлено, що фактурна вартість автомобіля згідно рахунка-фактури від 13.09.2019 становить 7500,00 Євро. В той же час, згідно графи 43 поданої ВМД митну вартість товару декларантом заявлено за резервним 6 методом визначення митної вартості на рівні 9000,00 Євро. Таким чином, при визначенні митної вартості транспортного засобу декларантом обрано резервний метод визначення митної вартості товару, який застосовується у разі неможливості доведення складових за першим методом за ціною договору. При цьому, згідно вимог ст. 64 МК України митна вартість визначена згідно положень даної статті не може ґрунтуватись на довільній або фіктивній вартості. На підтвердження заявленого розміру митної вартості (9000,00 Євро) декларантом подано лише витяг з довідника Schwacke NET. При цьому, згідно довідника Schwacke NET вартість автомобіля визначена із врахуванням пробігу авто - 114 000 км, хоча насправді дійсний пробіг транспортного засобу на момент пред`явлення до митного контролю становить 149 438 км, а отже визначена декларантом митна вартість на основі довільної цінової інформації не може вважатись підтвердженою.

Позивачем, 12.05.2020 подано відзив на апеляційну, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача Таргоній П.В., у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив її залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПП «ЛС-ГРУП» (покупець) та компанією «VERMICEL RESOURCES LP» (Великобританія) (продавець) укладено контракт № 11/19-V від 02.09.2019 про поставку автомобілів легкових нових та бувших у використанні, вантажних автомобілів та сідельних тягачів нових та бувших у використанні, мікроавтобусів та автобусів нових та бувших у використанні та інших транспортних засобів.

Відповідно до п. 2 контракту від 02.09.2019 №11/19-V загальна вартість контракту становить 3000000,00 Євро. Ціни на товар будуть зазначені в інвойсах для відповідної поставки та встановлюються в Євро. Відповідно до п. 3.1 даного контракту покупець здійснює оплату вартості окремої поставки товару, обумовленої сторонами, протягом 180 календарних днів з моменту поставки. В разі досягнення домовленості між сторонами, можлива попередня оплата вартості товару протягом 10 календарних днів з моменту формування відповідного інвойсу (фактури, проформи)

Декларантом 19.09.2019 в інтересах ПП «ЛС-ГРУП» подано для митного оформлення в режимі імпорту митну декларацію (МД) № UA205100/2019/013387 від 19.09.2019 з метою декларування товару: легкового автомобіля - марки MINI, модель COOPER D, номер кузова № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, тип двигуна - дизельний, потужність - 82 kW, тип кузова - хетчбек, бувший у використанні, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), кількість місць 5, колісна формула - 4x2, придбаного на підставі контракту № 11/19-V від 02.09.2019, укладеного між ПП «ЛС-ГРУП» (покупець) та компанією «VERMICEL RESOURCES LP» (продавець).

Декларантом в графі 42 МД № UA205100/2019/013387 від 19.09.2019 вказано ціну товару в сумі 7500,00 Євро та зазначено в графі 45 митну вартість в сумі 245408,30 грн (еквівалентну 9 000,00 Євро), яку визначено за 6 (резервним) методом визначення митної вартості товару.

На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД митної вартості товару та обраного методу її визначення, декларант надав митному органу разом з декларацією такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) № 190913.20-VER/LSG від 13.09.2019; міжнародну товарно-транспортну накладну б/н від 17.09.2019; декларацію про походження товару № 190913.20-VER/LSG від 13.09.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 31.05.2016; висновок про якісні характеристики товарів № 12139/19 від 18.09.2019; витяг з каталогу SuperScwacke 09/18/2019 від 18.09.2019; контракт №11/19-V від 02.09.2019; специфікацію №190913.20-VER/LSG від 13.09.2019; сертифікат відповідності UA.009.149178-19 від 18.09.2019 та інші документи.

Відповідач 19.09.2019, прийняв рішення № UA 205110/2019/001683/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 205110/2019/91008.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а тому рішення про коригування митної вартості товарів № UA 205110/2019/001683/2 від 19.09.2019 є необґрунтованим та безпідставним.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 ст. 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-3 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Так, ч. 7 ст. 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 15.05.2018 № 809/1260/17.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/001683/2 від 19.09.2019 відповідач не погодився із заявленою декларантом митною вартістю транспортного засобу, оскільки, документи надані на підтвердження заявленої митної вартості на рівні 9000 євро, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що декларант під час митного оформлення легкового автомобіля обрав 6 (резервний) метод визначення митної вартості, вказавши ціну товару 7500 євро. Крім цього, за основу взято митну вартість товару у розмірі 245408,30 грн, що в еквіваленті становить 9000 євро. Для підтвердження визначення митної вартості, декларантом позивача надано Волинській митниці ДФС витяг з електронного каталогу SuperScwacke 09/18/2019 від 18.09.2019, згідно з даними якого вартість автомобіля марки MINI, модель COOPER D з номером кузова НОМЕР_1 становить 9000 євро.

Згідно документів, поданих декларантом, зокрема, рахунку-фактури (інвойсу) продавця № 190913.20-VER/LSG від 13.09.2019, специфікації № 190913.20-VER/LSG від 13.09.2019 вбачається, що вартість легкового автомобіля марки MINI, модель COOPER D з номером кузова НОМЕР_1 , 2016 року випуску, становить 7500 євро.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митна вартість, визначена декларантом у зазначеній вище митній декларації, не є меншою за фактурну вартість 7500 євро, а становить 245408,30 грн, що по курсу євро еквівалентно 9000 євро, що підтверджується, зокрема, витягом з електронного каталогу SuperScwacke 09/18/2019 від 18.09.2019 щодо вартості автомобіля марки MINI, модель COOPER D з номером кузова НОМЕР_1 .

Крім цього, відповідно до п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

З системного аналізу вказаних норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, оскаржуване рішення не містить ні заявленої митної вартості, ні номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Крім цього, не містить пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, та докладної інформації і джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Отже, відповідачем не наведено належного обґрунтування, на підставі яких даних митний орган визначив митну вартість автомобіля марки MINI, модель COOPER D з номером кузова НОМЕР_1 у розмірі 12050 євро.

У свою чергу, скаржник покликається, що витягом з електронного каталогу SuperScwacke містить різну інформацію про ціну автомобілю, зокрема: 26040 євро, 11187 євро, 9000 євро, 7150 євро. Однак, враховуючи різні ціни, є незрозумілим на підставі яких даних, відповідач визначив митну вартість автомобіля саме за ціною 12050 євро.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, оскаржуване рішення не містить числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товару, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Крім цього, відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення транспортного засобу, дійшов висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем поданих документів для визначення митної вартості товару за резервним методом та для відмови у митному оформленні товару за цим методом з урахуванням 245408,30 грн, що в еквіваленті становить 9000 євро.

Таким чином, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар, ціну, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідачем не надано жодних допустимих доказів недостовірності заявленої позивачем вартості транспортного засобу марки MINI, модель COOPER D, номер кузова № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3, тип двигуна - дизельний, потужність - 82 kW, тип кузова - хетчбек, бувший у використанні, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), кількість місць 5, колісна формула - 4x2, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2016, дата введення в експлуатацію - 31.05.2016.

Отже, твердження митного органу про неможливість визначення митної вартості транспортного засобу, що ввозився позивачем, із застосуванням резервного методу з урахуванням 245408,30 грн, що в еквіваленті становить 9000 євро, є безпідставним, а відтак наявні підстави для визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/001683/2 від 19.09.2019.

Апеляційна скарга Волинської митниці ДФС не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 313, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 140/3143/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з урахуванням строку передбаченого п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 05.06.2020.