Справа № 640/17685/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Київ № 640/17685/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерброк - Бізнес»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерброк - Бізнес» (далі також - позивач, Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві, контролюючий орган), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №, №, №, винесені Головним управлінням ДФС у м. Києві (далі також - оскаржувані ппр).

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що під час проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, контролюючим органом не взято до уваги первинних документів, які підтверджують виконання замовлених позивачем робіт у контрагентів ТОВ «Мілагро Люкс» та ТОВ «Грейп Інвест»; у висновках Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві не зазначено жодних доказів, які б беззаперечно підтверджували не виконання контрагентами робіт на замовлення позивача, та які б свідчили про відсутність у них відповідних трудових ресурсів.

З огляду на те, що з цих підстав контролюючим органом прийнято оскаржувані ппр, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 25.10.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

ГУ ДФС у м. Києві проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на наступне.

За результатами аналізу баз даних ДФС України, даних податкової звітності контрагентів позивача та інформації з зовнішніх джерел, дослідивши ланцюг постачання товарів/послуг Товариства, придбаних у контрагентів ТОВ «Мілагро Люкс» та ТОВ «Грейп Інвест» , відповідачем встановлено відсутність факту фактичного здійснення господарських операцій, оскільки відсутнє реальне джерело походження товарів/послуг, що не дає можливості відстежити постачальників по ланцюгу, а відтак, неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операцій до вказаних контрагентів.

Враховуючи викладене, ГУ ДФС у м. Києві встановлено невідповідність операцій купівлі/продажу товарів/послуг між позивачем та його контрагентами.

Оскільки реальність здійснення господарських операцій документально не доведено, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «Інтерброк - Бізнес» відсутні підстави для декларування витрат по операціях з отримання робіт/послуг у ТОВ «Грейп Інвест» () та ТОВ «Мілагро Люкс» ().

З огляду на викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Через канцелярію суду 31.10.2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

Через канцелярію суду 25.03.2020 року, 26.03.2020 року та 07.04.2020 року позивачем подано клопотання про прискорення розгляду справи.

Через канцелярію суду 05.05.2020 року позивачем подано додаткові пояснення.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу 30.07.2019 року, номер запису: 1 086626, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про заміну відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Інтерброк-Бізнес» (), станом на період проведення перевірки перебуває на обліку в ГУ ДФС у м. Києві (Святошинський район). За видами діяльності (Коди КВЕД): 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 69.10 Діяльність у сфері права;

70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

На підставі направлень від 15.07.2019 року №503/26-15-14-07-01-19, №504/26-15-14-07-01-18, №1623/26-15-14-06-05, №1823/26-15-14-03-05, №1442/26-5-42-08, від 18.07.2019 року №519/26-15-14-07-04-18, виданих ГУ ДФС у м. Києві, на підставі наказів ГУ ДФС у м. Києві від 04.07.2019 року №9342, від 26.07.2019 року №10814 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Інтерброк-Бізнес» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року, валютного - за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 року по 31.03.2019 року та іншого законодавства за відповідних період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки (далі також - перевірка).

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено Акт від 09.08.2019 року №171/26-15-14-07-01-10/32854072 (далі також - Акт перевірки), відповідно до висновків якого відповідачем встановлено порушення ТОВ «Інтерброк-Бізнес», зокрема, пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, пунктів 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на загальну суму 246, 000 грн.; пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 232 387, 00 грн., в т.ч.: за січень 2018 року на суму 164 804 грн., за лютий 2018 року на суму 63 892 грн., за березень 2019 року на суму 3 691 грн.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві 29.08.2019 року винесено податкові повідомлення-рішення №, №, №.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до пунктів 77.4. - 77.9 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 82.1 статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Відповідно до пункту 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 85.1. та абзацу 1 пункту 85.2, пунктів 85.4, 85.8 статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до пункту 86.1, абзацу 1 пункту 86.3 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Відповідно до абзацу 1 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 86.8. та 86.10 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача складено Акт від 09.08.2019 року №171/26-15-14-07-01-10/32854072.

Відповідно до змісту Акту перевірки, контролюючим органом досліджено взаємовідносини позивача із контрагентами ТОВ «Грейп Інвест» та ТОВ «Мілагро Люкс», в результаті чого встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки протягом 2017 року відсутня реєстрація податкових накладних від контрагентів - постачальників, а також відсутність трудових ресурсів.

Також, ГУ ДФС у м. Києві зазначено, що в актах виконаних робіт не зазначено місця, де відбувається надання послуг, об`єму та кількості оформлених святкових вітрин, місце їх розташування, відсутність звітів про надання послуг.

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Мілагро Люкс», суд зазначає наступне.

ТОВ «Мілагро Люкс» (код 41687010) зареєстровано Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією 26.10.2017 року за №0071320 та перебуває на обліку в ГУ ДФС у м. Києві (Печерський р-н м. Києва).

Вид діяльності Код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

За результатами аналізу баз даних ДФС України, даних податкової звітності ТОВ «Мілагро Люкс» та інформації з зовнішніх джерел ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що остання декларація по ПДВ була подана ТОВ «Мілагро Люкс» за грудень 2018 року, починаючи з січня 2019 року до ДПІ та місцем обліку не звітує; фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларацію і податку на прибуток за 2017 рік не подано.

Відповідно до інформаційних баз даних ДФС відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості, наявності основних засобів відсутні.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до органів ДФС взагалі не подавались.

У зв`язку із вищенаведеним, на переконання відповідача, у ТОВ «Мілагро Люкс» відсутні трудові ресурси для виконання послуг з упаковки продуктів харчування, консультаційних послуг та рекламних послугах в задекларованих обсягах.

При подальшому дослідженні ланцюга постачання товарів/послуг, придбаних ТОВ «Інтерброк-Бізнес» у контрагента-постачальника ТОВ «Мілагро Люкс» встановлено відсутність факту фактичного здійснення господарських операцій, оскільки відсутнє реальне джерело походження товарів/послуг, що не дає можливості відстежити постачальників по ланцюгу, а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операцій до ТОВ «Мілагро Люкс».

У ході аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та первинних документів встановлено, що ТОВ «Мілагро Люкс» у грудні 2017 року зареєстровано в адресу ТОВ «Інтерброк-Бізнес» податкові накладні за номенклатурою: святкове оформлення вітрин, консультаційні послуги щодо керування маркетингом.

Водночас, згідно з відомостями Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Мілагро Люкс» придбано іншу, ніж зазначену у податкових накладних, оформлених на адресу ТОВ «Інтерброк - Бізнес», групу товарів/послуг, а саме за номенклатурою: вермішель варено-сушена.

Тобто, ГУ ДФС у м. Києві встановлено невідповідність операцій купівлі/продажу товару/послуг.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки протягом 2017 року відсутня реєстрація податкових накладних від контрагентів - постачальників на ТОВ «Мілагро Люкс» з номенклатурою, об`ємом - кількістю робіт, послуг, зазначених ТОВ «Мілагро Люкс» в зареєстрованих у 2017 році податкових накладних, виписаних на ТОВ «Інтерброк-Бізнес».

Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої платником податків за відповідний період та податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до статей 72, 73, 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань.

Таким чином, на переконання контролюючого органу, має місце неможливість здійснення господарської операції (між ТОВ «Інтерброк- Бізнес» та ТОВ «Мілагро Люкс» та використанням вищезазначеного контрагента виключно з метою отримання готівкових коштів у значних розмірах.

З матеріалів справи судом встановлено наступне.

На підтвердження існування взаємовідносин між ТОВ «Інтерброк- Бізнес» та ТОВ «Мілагро Люкс» позивачем до матеріалів справи долучено копії: Рахунку від 06.12.2017 року №4, відповідно до змісту якого ТОВ «Інтерброк-Бізнес» (Покупець) за послугу «Консультаційні послуги щодо керування маркетингом», яку постачає ТОВ «Мілагро Люкс» (Постачальник) має сплатити 225 000 грн. 00 коп., 20% ПДВ 45 000 грн. 00 коп., загальна вартість робіт з ПДВ 270 000 грн. 00 коп.; Акту від 08.12.2017 року №ОУ-000412 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по рахунку від 06.12.2017 року №4; Податкової накладної від 08.12.2017 року, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, про постачання послуг «Консультаційні послуги щодо керування маркетингом» на суму 225 000 грн. 00 коп.; Рахунку від 06.12.2017 року №5, відповідно до змісту якого ТОВ «Інтерброк-Бізнес» (Покупець) за послугу «Святкове оформлення вітрин», яку постачає ТОВ «Мілагро Люкс» (Постачальник) має сплатити 250 000 грн. 00 коп., 20% ПДВ 50 000 грн. 00 коп., загальна вартість робіт з ПДВ 300 000 грн. 00 коп.; Акту від 08.12.2017 року №ОУ-000312 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по рахунку від 06.12.2017 року №5; Податкової накладної від 08.12.2017 року, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, про постачання послуг «Святкове оформлення вітрин» на суму 250 000 грн. 00 коп.

Таким чином, здійснення операцій з постачання послуг позивачем підтверджено первинними документами.

Щодо відносин ТОВ «Інтерброк-Бізнес» та ТОВ «Грейп Інвест», суд зазначає наступне.

ТОВ «Грейп Інвест» (код 41621227) зареєстровано Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією від 28.09.2017 року №0047270 та перебуває на обліку в ГУ ДФС у м. Києві (Печерський р-н м. Києва). Вид діяльності - 62.02 - консультування з питань інформатизації.

За результатами аналізу баз даних ДФС України, даних податкової звітності ТОВ «Грейп Інвест» та інформації з зовнішніх джерел встановлено, що останню декларацію по ПДВ подано за березень 2018 року, починаючи з квітня 2018 року до ДПІ за місцем обліку не звітує; фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік має статус «до відома».

Свідоцтво платника ПДВ № 200369741 - 60 Анульовано за рішенням контролюючого органу 27.03.2019 року.

Відповідно до інформаційних баз даних ДФС України відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості, наявності основних засобів відсутні.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до органів ДФС взагалі не подавались.

У зв`язку із викладеним, на переконання відповідача, у ТОВ «Грейп Інвест» відсутні трудові ресурси для виконання послуг з упаковки продуктів харчування, консультаційних послуг та рекламних послугах в задекларованих обсягах.

При подальшому дослідженні ланцюга постачання товарів/послуг придбаних ТОВ «Інтерброк-Бізнес» у контрагента-постачальника ТОВ «Грейп Інвест» встановлено відсутність факту фактичного здійснення господарських операцій, оскільки відсутнє реальне джерело походження товарів/послуг, що, як зазначено відповідачем, не дає можливості відстежити постачальників по ланцюгу, а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операціях до ТОВ «Грейп Інвест».

У ході аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та первинних документів встановлено, що ТОВ «Грейп Інвест» у грудні 2017 року зареєстровано на адресу ТОВ «Інтерброк-Бізнес» податкові накладні з номенклатурою: послуги: упаковки продуктів харчування, консультаційні послуги щодо керування маркетингом та рекламні послугах.

Водночас, згідно з відомостями Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Грейп Інвест» придбано іншу, ніж зазначену у податкових накладних, оформлених на адресу ТОВ «Інтерброк - Бізнес», групу товарів/послуг, а саме за номенклатурою: пиво в асортименті, води, автомобілі вантажні, тушки бройлерів та інших товарів.

Тобто, ГУ ДФС у м. Києві встановлено невідповідність операцій купівлі/продажу товару/послуг.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх здійснення, оскільки протягом 2017 року відсутня реєстрація податкових накладних від контрагентів - постачальників на ТОВ «Грейп Інвест» з номенклатурою, об`ємом - кількістю робіт, послуг, зазначених ТОВ «Грейп Інвест» в зареєстрованих у 2017 році податкових накладних, виписаних на ТОВ «Інтерброк-Бізнес».

Про зазначене, на переконання відповідача, вказують результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої платником податків за відповідний період та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72, 73, 74 ПК України, що відповідно до пункту 74.1 статті 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань.

Таким чином, на переконання контролюючого органу, має місце неможливість здійснення господарської операції (між ТОВ «Інтерброк- Бізнес» та ТОВ «Грейп Інвест» та використанням вищезазначеного контрагента виключно з метою отримання готівкових коштів у значних розмірах.

Крім того, контролюючим органом зауважено, що в актах виконаних робіт не зазначено місця, де відбувається надання послуг, об`єму та кількості упакованих продуктів, відсутні звіти про надання послуг.

З матеріалів справи судом встановлено наступне.

На підтвердження існування взаємовідносин між ТОВ «Інтерброк- Бізнес» та ТОВ «Грейп Інвест» позивачем до матеріалів справи долучено копії: Рахунку від 01.12.2017 року №77, відповідно до змісту якого ТОВ «Інтерброк-Бізнес» (Покупець) за послугу «Послуги з упаковки продуктів харчування», яку постачає ТОВ «Грейп Інвест» (Постачальник) має сплатити 333 333 грн. 33 коп., 20% ПДВ 66 666 грн. 67 коп., загальна вартість робіт з ПДВ 400 000 грн. 00 коп.; Акту від 08.12.2017 року №ОУ-000077 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по рахунку від 01.12.2017 року №77; Податкової накладної від 08.12.2017 року, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, про постачання послуг «Послуги з упаковки продуктів харчування» на суму 333 333 грн. 33 коп.; Рахунку від 01.12.2017 року №78, відповідно до змісту якого ТОВ «Інтерброк-Бізнес» (Покупець) за послугу «Консультаційні послуги щодо керування маркетингом», яку постачає ТОВ «Грейп Інвест» (Постачальник) має сплатити 225 000 грн. 00 коп., 20% ПДВ 45 000 грн. 00 коп., загальна вартість робіт з ПДВ 270 000 грн. 00 коп.; Акту від 08.12.2017 року №ОУ-000078 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по рахунку від 01.12.2017 року №78; Податкової накладної від 08.12.2017 року, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, про виконання послуг «Святкове оформлення вітрин» на суму 225 000 грн. 00 коп.

Таким чином, здійснення операцій з постачання послуг позивачем підтверджено первинними документами.

Крім того, щодо інших висновків відповідача, суд зазначає наступне.

Дослідивши зміст Акту перевірки в частині відносин позивача із ТОВ «Мілагро Люкс» та ТОВ «Грейп Інвест», судом встановлено, що відповідачем не надано жодного документального підтвердження відсутності трудових ресурсів для виконання послуг з упаковки продуктів харчування, консультаційних послуг та рекламних послугах в задекларованих обсягах, та будь-якого підтвердження аналізу їх кількості взагалі, що свідчить про те, що таку інформацію контролюючим органом не перевірено, а висновки є лише припущеннями відповідача.

Крім іншого, суд звертає увагу, що Постачальник (контрагент позивача) не є виробником товару/послуги, що не потребує ані значної кількості працівників, ані наявності основних засобів для виконання взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до статті 16 Закону України від 02.10.1992 року № 2657-XII "Про інформацію" (із змінами і доповненнями) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

З урахуванням статей 73, 74, пункту 78.1. статті 78 ПК України, податкова інформація є підставою для направлення платникам податків з метою здійснення податкового контролю, а також для проведення перевірок платників податку.

Однак, судом встановлено, що Акт перевірки не містить даних про проведені податковим органом перевірки відносно контрагентів ТОВ «Грейп Інвест» та ТОВ «Мілагро Люкс» на підставі отриманої податкової інформації.

Верховним Судом у своїй постанові від 13.03.2018 року у справі № 809/1062/17 зроблено висновок про обґрунтованість відхилення доводів контролюючого органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій позивача, зважаючи на те, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях, які в свою чергу базуються на узагальненій податковій інформації без дослідження первинних документів позивача. При цьому, можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких, сформовано позивачем податковий кредит. Інформаційні бази даних ОДПІ не мають статусу офіційних, не сертифіковані і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Бази даних ДПІ не є належними доказами у справі, чинним законодавством також не передбачено належність таких баз до засобів доказування.

Аналогічну позицію висловлено у постановах Вищого адміністративного суду України від 20.09.2012 року № К9991/574/12; № К 9991/5991/11 та № 9991/24891/11.

Таким чином, дослідивши Акт перевірки в частині взаємовідносин позивача із контрагентами ТОВ «Грейп Інвест» та ТОВ «Мілагро Люкс» судом встановлено, що висновки контролюючим органом зроблено лише на підставі податкової інформації, та не підтверджені жодними документами, а тому, не визнаються судом належними доказами.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів, на кшталт відомостей зустрічної звірки контрагентів, та взагалі доказів її проведення.

Щодо обов`язку позивача надання документів, їх обсягу та змісту, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 16.1.3 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядну, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність то інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку. Фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право: запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, шо використовуються в бухгалтерському обліку, регістри. Фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктами 85.4, 85.8 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, шо свідчать про приховування заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, шо належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Водночас спеціальними нормами ПУ України врегульовано конклюдентний обов`язок платника податків після початку перевірки надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів уловному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом такої перевірки (пункт 85.2 статті 85 ПК України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, при проведенні перевірок платників податків працівники контролюючих органів мають право вивчати та перевіряти первинні документи, що використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, інші регістри, фінансову та статистичну звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків та зборів, ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявність торгових патентів тощо.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами і доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В пункту 1 статті 9 цього ж Закону вказано, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документа, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після П закінчення.

Пунктом 3 статті 9 вищезазначеного Закону зазначено, що інформація, яка міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Пунктом 85.1 статті 85 ПК України встановлено заборону витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів ДПС у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 85.6. ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Таким чином, висновки податкового органу щодо надання позивачем документів, які не відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам, є по суті втручанням в господарську діяльність платника податків, оскільки: платником податків надано до перевірки всі документи, надання яких зумовлено ПК України; жодних фактів відмови надання документів контролюючим органом в передбаченому законом порядку не зафіксовано.

При цьому, надання та отримання вказаних документів є диспозитивним правом Сторін договору. Навіть їх повна відсутність не може свідчити про відсутність здійснення господарської операції як такої, а лише вказує на те, що Покупець приймає на себе ризик отримання Товару без належного підтвердження Постачальником його певних властивостей, якісних характеристик тощо.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (статті 19 Конституції України).

Судом встановлено, що платником податків надано до перевірки всі документи, надання яких зумовлено ПК України, що відповідачем не спростовано.

Також, у Акті перевірки контролюючим органом не вказано, які саме помилки чи недоліки у документах виявлено, які саме документи позивачем оформлено формально, неякісно тощо, яким чином такі недоліки/помилки можуть ставити під сумнів реальність господарських операцій, які саме факти неможливо встановити, дослідити на підставі наданих документів.

Висновок відповідача щодо відсутності в актах виконаних робіт зазначення місця, де відбувається надання послуг, об`єму та кількості оформлених святкових вітрин, місце їх розташування, відсутність звітів про надання послуг, є формальним та не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки стандартної форми акта виконаних робіт/наданих послуг не встановлено на законодавчому рівні. Форма акта є довільною й у залежності від господарської ситуації, побажань замовника та виконавця.

Отже, надаючи перевагу змісту господарської операції над формою її фіксації, не свідчать про її недостовірність, недійсність та не свідчать про недопустимість її використання як доказу сплати податку на додану вартість у ціні придбання.

Враховуючи викладене, під час розгляду справи по суті, судом встановлено, що контролюючим органом отримано від позивача під час перевірки усі необхідні та достатні документи на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, що не заперечується самим відповідачем у Акті перевірки, але, відповідачем залишено без належної уваги такі первинні документи платника податків, не надавши їм оцінки чи аналізу, натомість, надано перевагу вторинній інформації - а саме інформації про ймовірні про порушення законодавства контрагентами контрагентів платника податків, які у жодному разі не можуть спростувати доводи відсутності у позивача права на податковий кредит.

Таким чином, судом встановлено, що доводи та висновки відповідача базуються лише на припущеннях та не мають під собою жодного документального підґрунтя або мотивування.

Отже, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем підтверджено первинними документами реальність спірних господарських операцій за взаємовідносинами із контрагентами ТОВ «Грейп Інвест» та ТОВ « Мілагро»; дотримано всіх умов отримання податкового кредиту та формування витрат.

Щодо Акту перевірки слід підкреслити, пунктами 4, 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772 (є чинним) визначено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки Фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, висновки контролюючого органу мають базуватися за результатами проведеної перевірки безпосередньо на підставі дослідження наданих первинних документів, тим паче, що платником податку були пред`явлені необхідні первинні документи, які є підставою для належного формування складу податкового кредиту.

Натомість, податковий орган не посилається навіть на результати перевірки контрагентів, а наводить, як докази нереальності операцій лише податкову інформацію, повністю ігноруючи первинні документи платника податку у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені висновки суду, відповідач на виконання наведених вимог Кодексу, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесених на підставі Акту перевірки від 09.08.2019 року №171/26-15-14-07-01-10/32854072 оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню у повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №, №, №, винесені Головним управління Державної фіскальної служби в м. Києві на підставі Акту перевірки від 09.08.2019 року №171/26-15-14-07-01-10/32854072.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення від 12.09.2019 року №1446, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 9583,96 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в м. Києві на користь ТОВ «Інтерброк-Бізнес».

Керуючись статтями 6, 9, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерброк-Бізнес» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №№;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №4.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерброк- Бізнес» () сплачену суму судового збору у розмірі 9 583, 96 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три грн. 96 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в м. Києві ().

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 294, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерброк- Бізнес» (, адреса: 04128, м. Київ, вул. Туполєва, буд. 19);

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби в м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне рішення складено 01.06.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна