Справа № 300/563/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/563/20 пров. № А/857/4382/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Матковська З.М.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника позивача Іванський В.І.

представника відповідача Непіп Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року (головуючий суддя Гундяк В.Д., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/563/20 за заявою Офісу великих платників податків Державної податкової служби до Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперево Фудз» про застосування арешту коштів,-

В С Т А Н О В И В:

10.03.2020 року позивач звернувся в суд першої інстанції із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперево Фудз» про застосування арешту коштів про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач під час проведення податковим органом позапланової виїзної перевірки не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено відповідний акт. Вказане, на думку позивача, є підставою для застосування заходів, передбачених статтею 94 Податкового кодексу України (ПК України), а саме - арешту коштів на рахунках платника податків відповідача.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до наказу від 18.02.2020 року № 232 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперево Фудз» призначено провести перевірку вищевказаного Товариства з 25.02.2020 року.

З копії акту за №17/28-10-52-15/34845075 від 03.03.2020 року вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперево Фудз» було не допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Свою позицію податковий орган обґрунтовує тим, що з урахуванням недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків, на виконання вимог п. 94.6 ст. 94 ПК України, існують підстави для застосувати арешту коштів на рахунках такого підприємства.

04.03.2020 року начальником Львівського управління Офісу ВПП ДПС прийнято рішення про застосування адміністративного арешту коштів платника податків, а позовну заяву подано до Івано-Франківського окружного суду 10.03.2020.

Відтак позивач не дотримався вимог п. 7.3 Порядку № 1398, яким встановлено, що для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган державної податкової служби подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту коштів платника податків.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду із такою заявою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані статтею 283 КАС України.

Згідно ч.2 ст.283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

При цьому відповідно до частини першої статті 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (частина друга статті 270 КАС України).

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

Колегія суддів зазначає, що положення ч.9 ст.120 КАС України, відповідно до якого строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку, в силу приписів ч.1 ст.270 КАС України на спірні правовідносини не поширюються. Крім того, згідно ч.5 ст. 270 КАС України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду.

Суд апеляційної інстанції вказує, що граничним строком подання заяви про арешт коштів платника податків, відповідно до частини другої статті 283 КАС України, у даному випадку є 05.03.2020 року. Проте, як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції Івано-Франківського окружного адміністративного суду, із заявою про арешт коштів платника податків Офіс великих платників податків Державної податкової служби звернувся лише 10.03.2020, тобто з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 283 КАС України.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 243, 308 310, 312, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 300/563/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська