Справа № 360/573/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/573/20

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Захарової О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пономарьовій О.І.,

та

представників сторін:

представника позивача Гончарової І.Т. (ордер ДН № 061425 від 01.06.2020),

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Луганського національного аграрного університету до Старобільського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання неправомірними дій, скасування постанов про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 06 лютого 2020 року надійшла позовна заява Луганського національного аграрного університету (далі - позивач) до Старобільського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року адміністративний позов Луганського національного аграрного університету залишено без руху (арк. спр. 28-29).

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року продовжено Луганському національному аграрному університету строк для усунення недоліків (арк. спр. 65-66).

06 травня 2020 року за вх.8982/2020 від позивача надійшла уточнена позовна заява (арк. спр. 68-76), з такими остаточними позовними вимогами:

- визнати дії головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельникова М.Ю. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 28.01.2020 (ВП № 60990003) та щодо винесення постанови про накладення штрафу від 28.01.2020 (ВП № 60990003) неправомірними;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 28.01.2020 (ВП № 60990003) та постанову про накладення штрафу від 10.02.2020 (ВП № 60990003).

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що 20 січня 2020 року позивачем засобами поштового зв`язку отримана постанова головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельникова М.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2020 (ВП № 60990003), винесена при примусовому виконанні виконавчого листа від 10.01.2020 № 243/6314/19, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області. У вказаному виконавчому провадженні позивач є боржником. Зазначений виконавчий лист № 243/6314/19 був виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 10.01.2020 про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету з дня звільнення. Позивачем 20 січня 2020 року до відповідача подана заява про відкладення виконавчих дій в порядку статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки станом на 13.12.2019 виконуючим обов`язки директора Відокремленого структурного підрозділу «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» була ОСОБА_2 , якій з 27 грудня 2019 по 12 січня 2020 року надано щорічну відпустку тривалістю 15 (п`ятнадцять) календарних днів. В період знаходження у щорічній відпустці, 10.01.2020 від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про знаходження її на лікарняному, в підтвердження чого надано копію листка непрацездатності серії АДТ №859070 від 10.01.2020.

Однак, державним виконавцем листом від 28.01.2020 № 6132/17.28-34 повідомлено про відмову у задоволенні зазначеної заяви позивача та 28 січня 2020 року у ВП № 60990003 винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн.

12 лютого 2020 року позивачем засобами поштового зв`язку отримана постанова про накладення штрафу від 10.02.2020 (ВП № 60990003) в розмірі 10200,00 грн.

На думку позивача, зазначені постанови є неправомірними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на дату їх винесення судове рішення позивачем не виконане через наявність поважних причин, які унеможливили виконання вищезазначеного судового рішення щодо поновлення стягувача за виконавчим провадженням на роботі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнену позовну заяву від 06.03.2020 вх. № 8982/2020 повністю, зазначивши, що при викладенні заяви допущено технічну помилку у пункті 2 позовних вимог щодо дати оскаржуваних постанов, просив вважати пункт 2 позовних вимог:

- визнати дії головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельникова М.Ю. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 28.01.2020 (ВП № 60990003) та щодо винесення постанови про накладення штрафу від 10.02.2020 (ВП № 60990003) неправомірними (арк.спр.183).

Відповідач - Старобільський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву від 21 травня 2020 року № 19831/2020, в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог з підстав відсутності поважних причин невиконання судового рішення. Зазначив, що з моменту прийняття судового рішення від 13 грудня 2019 року, ніяких дій спрямованих на добровільне виконання рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янський коледж Луганського національного аграрного університету» здійснено не було (арк. спр. 128-130).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі представника (арк. спр. 175).

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі частини третьої статті 268 КАС України суд розглянув справи без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2019 року у справі № 243/6314/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету про скасування наказу, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, задоволено частково:

визнано наказ № 06-042 ОСОБА_3 «Про розірвання контракту та звільнення з займаної посади» від 04.06.2019 незаконним та скасовано його;

поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення;

стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду.

Виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді допущено до негайного виконання (арк. спр. 191-202).

10 січня 2020 року за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2019 року у справі № 243/6314/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення, виданий виконавчий лист (арк. спр. 131, 133).

Постановою головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельникова М.Ю. від 16 січня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 60990003 за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого листа від 10.01.2020 № 243/6314/19, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області (арк. спр. 133, 137).

20 січня 2020 року позивач звернувся до головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельникова М.Ю. з заявою про відкладення проведення виконавчих дій, зазначивши про неможливість виконання рішення суду з підстав зайняття посади станом на 13.12.2019 виконуючим обов`язки директора «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» Єгоровою І.А., яка з 19.12.2019 перебувала у щорічній відпустці, з 10.01.2020 на лікарняному, надавши до заяви відповідні документи на підтвердження таких обставин (арк. спр. 145-149).

20.01.2020 головним державним виконавцем Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельниковим М.Ю. складений акт державного виконавця ВП № 60990003, в якому зазначено, що станом на 20.01.2020 рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2019 року у справі № 243/6314/19 про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення не виконано (арк. спр. 143).

Листом від 28.01.2020 № 6132/17.28-34 відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні заяви Луганського національного аграрного університету від 20.01.2020 про відкладення проведення виконавчих дій (арк. спр. 151).

Постановою головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельниковим М.Ю. від 28 січня 2020 року ВП №60990003 за невиконання без поважних причин рішення суду про зобов`язання Луганського національного аграрного університету поновити ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення, на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 153).

Постановою головного державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Синельниковим М.Ю. від 10 лютого 2020 року ВП №60990003 за повторне невиконання без поважних причин рішення суду про зобов`язання Луганського національного аграрного університету поновити ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення, на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 10200,00 грн (арк. спр. 159).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон № 1404) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція № 512/5).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404 визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частин п`ятої, шостої 6 статті 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок та процедура виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначені статтею 63 Закону № 1404.

Відповідно до частин першої - третьої вказаної статті, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції № 512/5, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Судом встановлено, що Луганським національним аграрним університетом рішення суду у справі № 243/6314/19 від 13.12.2019 про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення, не виконано.

Як поважну причину невиконання судового рішення позивач зазначає перебування виконуючого обов`язки директора Єгорової І.А. на лікарняному.

Надаючи оцінку поважності причин невиконання судового рішення, зазначених позивачем, суд виходить в наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини сьомої статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Аналогічне положення міститься в пункті 4 частини першої статті 430 ЦПК України.

Відповідно до частин першої - другої статті 65 Закону № 1404 рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню з часу його оголошення в судовому засіданні.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15 вбачається, що «Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання», «проволока», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення».

Судом встановлено, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2019 року у справі № 243/6314/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» з дня звільнення, допущено до негайного виконання.

При цьому, суд зауважує, що під час проголошення судового рішення 13 грудня 2019 року був присутній представник відповідача Луганського національного аграрного університету Любімов І.М., а отже відповідачу було відомо, що позивача поновлено на посаді і рішення в частині його поновлення допущено судом до негайного виконання. Тому суд вважає, що у Луганського національного аграрного університету виник обов`язок негайного вжиття дій щодо поновлення позивача на посаді з 13 грудня 2019 року, а не з моменту отримання повного тексту судового рішення.

Згідно з листком непрацездатності серії АДТ № 859070 виконуючий обов`язки директора «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» Єгорова І.А., перебувала на лікарняному з 10 січня 2020 року (арк. спр. 41).

Отже, у період з 13.12.2019 по 10.01.2020, який передував знаходженню виконуючого обов`язки директора «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» Єгорової І.А. на лікарняному, позивачем рішення не виконано, поважних причин невиконання судового рішення у вказаний період, позивачем не зазначено.

Суд також зазначає, що відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення уже свідчить про те, що таке рішення не виконувалося добровільно, тому неможливість виконання судового рішення після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення про поновлення на посаді, не може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Доводи позивача щодо неможливості виконання судового рішення з підстав знаходження виконуючого обов`язки на лікарняному не можуть бути прийняті до уваги, оскільки добровільне виконання рішення суду відповідачем це їх законодавчо встановлений обов`язок. І зазначений обов`язок не є похідним від дій позивача (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), якого поновлено на роботі. При цьому, обставини перебування виконуючого обов`язки директора «Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету» Єгорової І.А. на лікарняному можуть враховуватися при вирішенні питання щодо звільнення останньої з займаної посади.

Посилання представника позивача на той факт, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі № 243/6314/19 за позовом ОСОБА_1 до Луганського національного аграрного університету про скасування наказу, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, відкрито апеляційне провадження та зупинено дію судового рішення до закінчення апеляційного провадження, судом не приймаються, оскільки зупинення Донецьким апеляційним судом дії судового рішення мало місце після прийняття відповідачем спірних постанов державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Твердження позивача щодо наявності рішення Старобільського відділу поліції ГУНП в Луганській області про закриття провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України за матеріалами досудового розслідування за фактом не виконання посадовими особами Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету судового рішення про поновлення ОСОБА_4 на посаді керівника Слов`янського коледжу Луганського національного аграрного університету, за ознаками кримінального правопорушення за частиною першою статті 382 КК України, судом відхиляються, оскільки в межах кримінального провадження встановлюється склад кримінального правопорушення, відтак звільнення від кримінальної відповідальності не виключає притягнення позивача до відповідальності за порушення, передбачені Законом № 1404.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність у державного виконавця правових підстав для накладення штрафу за невиконання рішення про поновлення на роботі без поважних причин та правомірності прийнятих відповідачем постанов про накладення штрафу від 28.01.2020 та від 10.02.2020 у ВП № 60990003.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За наслідками розгляду справи, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Луганського національного аграрного університету до Старобільського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання неправомірними дій, скасування постанов про накладення штрафу, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Захарова