Справа № 287/7/18-а
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2020 року м. Житомир справа № 287/7/18-а

категорія 6755

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про застосування судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення компенсації втрати частини доходів у розмірі 33195,86 грн,

встановив:

В провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення компенсації втрати частини доходів у розмірі 33195,86 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати перерахунку пенсії з 01.09.2010 по 28.02.2011 та доплати до пенсії з 01.12.2010 по 31.05.2011 та зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум перерахованої пенсії з 01.09.2010 по 28.02.2011 та доплати до пенсії з 01.12.2010 по 31.05.2011 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 у справі №287/7/18-а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 29.10.2018.

Ухвалою суду від 04.11.2019 замінено сторону у виконавчому провадженні Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

26 березня 2020 року через канцелярію суду, позивач подав заяву в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі №287/7/18-а. Обґрунтування вказаної заяви мотивовані тим, що виконати рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" орган державної виконавчої служби не може з причини встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника, отже рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця Понамарьової К.В. від 15.11.2019 (ВП №60607054) було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №287/7/18а (а.с186).

Постановою державного виконавця Понамарьової К.В. від 26.12.2019 (ВП №60607054) було повернуто виконавчий документ з причин встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника (а.с.188).

Як попередньо зазначалось, постанова про повернення виконавчого документа обґрунтована встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Листом від 27.12.2019 позивача повідомлено, що наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника (а.с.189-190).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судових рішень як одну з основних засад судочинства встановлено в статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до §§ 51, 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" принцип обов`язковості виконання судових рішень входить до вимоги про юридичну визначеність. У § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" вказано, що виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу", бо право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Йдеться про загальнообов`язковість положень закону, на підставі якого ухвалене судове рішення в частині неможливості внесення змін чи скасування судового рішення, а також прийняття нормативно-правових чи індивідуальних актів на його основі.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів фактичного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 по справі №287/7/18-а, яке набрало законної сили.

Враховуючи те, що рішення у даній справі залишається невиконаним в повному обсязі більше року, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 294, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 287/7/18-а протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.А. Панкеєва