Справа № 1.380.2019.004258
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004258 пров. № А/857/4860/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Кузьмича С. М.
суддів -Улицького В. З.
Шавеля Р. М.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.004258 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіон +" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 959 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 05 травня 2020 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником подано до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що що первинна апеляційна скарга була повернута у зв`язку з несплатою судового збору. Вказує, що повторне звернення з апеляційною скаргою здійснено після сплати судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 17 лютого 2020 року, котре додано до повторної апеляційної скарги.

Суд вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно - правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Відтак, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації із Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Також суд вважає за необхідне зазначати, що повернення первинної апеляційної скарги через несплату судового збору не означає можливість повторного звернення до суду апеляційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Зазначений висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 806/1333/15, від 05 лютого 2019 року у справі № 826/11314/17.

Суд звертає увагу на те, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2020 року про повернення апеляційної скарги у зв`язку із несплатою судового збору скаржником отримано 21 січня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Із повторною апеляційною скаргою останній звернувся 06 квітня 2019 року, тобто зі спливом тривалого періоду часу. При цьому, на переконання суду, поважних пояснень щодо причин несвоєчасного звернення із апеляційною скаргою скаржником не представлено, оскільки час з моменту отримання копії ухвали про повернення первинної апеляційної скарги і до моменту повторного звернення до суду з апеляційною скаргою є досить тривалим і не свідчить, що таке звернення здійснено без суттєвих затримок та зайвих зволікань.

Крім цього, як слідує з платіжного доручення про сплату судового збору № 309, такий сплачений ще 17 лютого 2020 року, що в свою чергу свідчить про можливість в найкоротші терміни, після сплати, звернутися з повторною апеляційною скаргою, а не 06 квітня 2020 року (на 50 день після сплати судового збору).

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи те, що особою, яка подала апеляційну скаргу, у встановлений суддею-доповідачем строк подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка належним чином не обгрунтована, суд вважає, що вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.004258 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіон +" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель