Справа № 340/3190/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року справа № 340/3190/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області (далі - Управління) про часткове визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 липня 2018 року в частині визначення грошового зобов`язання з орендної плати за землю у сумі 9994,96 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги заяви.

Зазначили, що податковий орган, визначаючи грошове зобов`язання з орендної плати за землю, не врахував, що відбувся перехід права власності на частину нерухомості.

Тому, розмір земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 , зменшився.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.33-35).

У судовому засіданні представник Управління пояснила, що до цього часу не внесли зміни до договору оренди землі.

На її думку, неможливо прийняти податкове повідомлення-рішення з орендної плати за землю щодо іншого користувача.

Ухвалою суду від 03 червня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.100).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 10 червня 2016 року позивач та Кіровоградська міська рада уклали договір оренди земельної ділянки площею 0,4017 га, котра розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 8-13).

Річний розмір орендної плати склав 31085,64 грн. (а.с.14).

На земельній ділянці розташовувався комплекс будівель, який належав ОСОБА_1 на праві власності.

09 січня 2018 року позивач виготовив технічні паспорти на комплекси будівель по АДРЕСА_2 (а.с.23-28).

За першим комплексом закріплювалась площа земельної ділянки у 0,2090 га, а за другим - 0,1927 га.

05 червня 2018 року за позивачем зареєстровано право власності на новий комплекс будівель по АДРЕСА_1 (а.с.87).

14 червня 2018 року позивач подарував комплекс будівель по АДРЕСА_1 (право власності зареєстровано 31 травня 2018 року на підставі технічного паспорту від 09 січня того ж року) ОСОБА_2 (а.с.17-22, 44).

31 липня 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області, правонаступником владних повноважень якого є Управління, прийняло податкове повідомлення-рішення щодо орендної плати за землю за 2018 рік відносно ОСОБА_1 (а.с.15).

Грошове зобов`язання склало 31085,64 грн.

17 жовтня 2018 року податковий орган донарахував грошове зобов`язання у сумі 1865,04 грн. (не врахував раніше індекс інфляції за 2017 рік у 1,06), прийнявши додаткове повідомлення-рішення з орендної плати за землю за 2018 рік (а.с.16, 33-34).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, судом встановлено, що з червня 2018 року на земельній ділянці розташовані два комплекси будівель, котрі належать позивачу і ОСОБА_2 на праві власності.

Комплекси будівель не перебувають ні у спільній, ні у частковій власності цих двох фізичних осіб.

Згідно технічних паспортів комплексів будівель земельну ділянку запропоновано розділити на дві частини.

У користуванні позивача залишити частину у 0,1927 га, що складає 48% від загальної площі земельної ділянки.

У договорі дарування комплексу будівель по АДРЕСА_1 зазначено, що об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці за цією ж адресою площею 0,4017 га.

ОСОБА_1 не ініціював питання поділу земельної ділянки після набуття права власності на два комплекси будівель (31 травня та 05 червня 2018 року).

З такою ініціативою не виступили ОСОБА_1 і ОСОБА_2 після укладення договору дарування.

Приписами частини 2 статті 120 ЗК України визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Приписами статті 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Отже, з 14 червня 2018 року до ОСОБА_2 перейшло право користування на земельну ділянку площею 0,4017 га на умовах договору оренди земельної ділянки від 10 червня 2016 року, який укладено ОСОБА_1 та Кіровоградською міською радою.

Водночас таке право не витратив і ОСОБА_1 , оскільки на земельній ділянці розташований комплекс будівель, що належить на праві власності.

Таким чином, з цієї дати ОСОБА_2 набув правового статусу другого орендаря за згаданим правочином.

Приписами статті 286 ПК України (порядок обчислення плати за землю) не встановлено порядку обчислення плати за землю у випадку, який склався щодо взаємовідносин ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і Кіровоградської міської ради.

Вирішуючи позов, суд аналізує логіку законодавця у подібних правовідносинах.

Так, приписами пункту 286.6 статті 286 ПК України встановлено, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Отже, визначаючи розмір податку, законодавець застосовує пропорцію часток у праві власності.

У даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належать окремі об`єкти нерухомості, які розміщенні на одній земельній ділянці.

Тому, єдина і справедлива пропорція - сплата орендної плати в рівних частках незалежно від площ двох об`єктів нерухомості.

Такий висновок суду відповідає основній засаді податкового законодавства, якою є недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, що встановлено приписами підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 ПК України.

Податковий орган визначив грошове зобов`язання з орендної плати за землю за 2018 рік у сумі 32951,84 грн. (31085,64 х 1,06) двома податковими повідомленнями-рішеннями.

Сума грошового зобов`язання збільшена у порівнянні з 2016 роком з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі у 2017 році (коефіцієнт 1,06).

Такі дії податкового органу відповідають приписам статті 289 ПК України та припису 4.2 договору оренди землі.

Отже, з 01 січня по 31 травня 2018 року ОСОБА_1 мав сплатити грошове зобов`язання з орендної плати у сумі 13729,50 грн. (2590,47 х 1,06 х 5).

Позивач погоджується з такою сумою зобов`язання за цей період.

Що стосується грошового зобов`язання з орендної плати за період з 01 червня по 31 грудня 2018 року, то суд зазначає наступне.

Сума орендної плати становила 19221,29 грн. (2590,47 х 1,06 х 7).

Цю суму коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сплатити порівну з урахуванням правового висновку суду та приписів пункту 286.5 статті 286 ПК України.

Цією нормою права встановлено, що у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 01 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що ОСОБА_1 мав сплатити орендну плату за 2018 рік у сумі 23340,14 грн. (19221,29 : 2 + 13729,50).

ОСОБА_1 не оскаржує податкове повідомлення-рішення від 17 жовтня 2018 року на суму 1865,04 грн.

Отже, погоджується на сплату зобов`язання за цим рішенням.

У такому разі податкове повідомлення-рішення від 31 липня 2018 року треба визнати правомірним щодо визначення грошового зобов`язання у сумі 21475,10 грн. (23340,14 - 1865,04).

Таким чином, це податкове повідомлення-рішення є неправомірним в частині визначення грошового зобов`язання у сумі 9609,94 грн. (31085,64 - 21475,10).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України.

Позов задоволено на 96%.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Кіровоградській області від 31 липня 2018 року, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання з орендної плати за землю у сумі 31085,64 грн., в частині суми у 9609,94 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 737,66 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей