Справа № 523/572/20
Суддя: Мурманова І. М.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/572/20
Провадження №2-а/523/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в місті Одесі позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: вул. Академіка Корольова, 5, м.Одеса), рядового поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мітряна Олександра Миколайовича (вул. Академіка Корольова, 5, м.Одеса) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м.Одеси з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, звернувся адвокат позивача Земляков Олексій Анатолійович. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 29.12.2019 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ДОП18 № 647169, вважаючи, що дана постанова незаконна, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим адвокат звернувся до суду з даним позовом та просить визнати дії поліцейського протиправними і скасувати постанову ДПО18 № 647169.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 18, 31 КАС України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року адміністративний позов прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Суворовським районним судом м. Одеси від 14.01.2020 року витребувано від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції засвідчену копію постанови, винесеної у відношенні ОСОБА_1 .

Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції 23 січня 2020 року надіслало на адресу суду постанову про адміністративне правопорушення ДПО18 № 647169 (а.с. 16-17).

Позивачем 24 січня 2020 року було подано клопотання про заміну відповідача (а.с. 21, 22).

В судовому засіданні 24 січня 2020 року було залучено в якості співвідповідача - рядового поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мітряна Олександра Миколайовича.

Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції 2 березня 2020 року направило на адресу суду відзив, відповідно до якого відповідач просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву - без задоволення, посилаючись на його необґрунтованість, надавши фото-та відео підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з яких, на їх думку, чітко вбачається, як водій автомобіля «ЗАЗ 110308-44», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив розворот ліворуч, не виконавши вимогу дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або ліворуч».

На вказаний відзив адвокат позивача надав відповідь на відзив, підтримавши свої вимоги, звернувши увагу на ту обставину, що інспектором неправомірно складено постанову.

Від відповідача - рядового поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мітряна Олександра Миколайовича відзив до суду не надходив.

Позивач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в останнє судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Земляков Олексій Анатолійович надав суду заяву про підтримку позовних вимог та просив провести розгляд справи за відсутності позивача та за його відсутності.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та відповідач - рядовий поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мітрян Олександр Миколайович в судові засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи яких були повідомлені належним чином та своєчасно, причини не явки суду не повідомив, заяв про відкладення справи не надходило.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність належним чином повідомлених сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.12.2019 року у відношенні ОСОБА_1 було винесено постанову ДПО18 № 647169, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 на перехресті вул. Миколаївська дорога та провулок Ак. Векслера у м.Одесі, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4 «рух прямо або праворуч» здійснив розворот ліворуч чим порушив п.8.4 Г Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, відповідальність за, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.17).

За приписами п 8.4 Г) Правил дорожнього руху України, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно Додатку 1 до Правил дорожнього руху України, дорожній знак 4.4 дозволяє рух прямо або праворуч.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, представником відповідача зазначено, що поліцейським роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мітрян Олександром Миколайовичем 29 грудня 2019 року, в ході виконання службових обов`язків було виявлено автомобіль «ЗАЗ 110308-44», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4 та здійснив розворот ліворуч, чим порушив пункт 8.4 г) Правил дорожнього руху України, якими визначено, що наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Також, у відзиві зазначено, що поліцейські відреагували на дане правопорушення та пояснили ОСОБА_1 суть скоєного правопорушення, роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, ознайомили з відеозаписом правопорушення та пояснили, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову ДПО18 № 647169, інспектор оголосив винесену постанову, повідомив строк її оскарження та надав копію постанови позивачу, але останній відмовився від її отримання. Викладені факти було зафіксовано на нагрудну камеру інспектора. Позиція позивача, що на відеозапису правопорушення зафіксовано не його автомобіль спростовується стоп-кадром 16 секунди відеозапису, на якому чітко видно автомобіль «ЗАЗ 110308-44», реєстраційний номер НОМЕР_2 . З огляду на викладене, представником УПП зазначено, що працівником патрульної поліції було правильно прийнято рішення щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а відтак підстав для її скасування немає. Зазначене підтверджується наданими відеозаписами.

Судом досліджено відеозапис правопорушення, виконаного з автомобіля інспектора поліції, який рухався на незначній відстані позаду автомобіля позивача, а також фотографічні картки дорожнього знаку, з яких чітко вбачається, як автомобіль позивача здійснює розворот ліворуч під дією дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч», який забороняє здійснювати поворот ліворуч.

Ствердження позивача відносно того, що він жодних порушень правил дорожнього руху не вчиняв та його зупинили безпідставно, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки з наданого відеозапису правопорушення чітко вбачається, що автомобіль позивача з увімкненим сигналом лівого повороту здійснив розворот ліворуч, при цьому жодні інші автомобілі, які рухались зі сторони пров. Ак. Векслера у сторону вул. Лузанівська відсутні.

Щодо посилання позивача на ту обставину, що постанова, яку він отримав 02.01.2020 року в Управлінні патрульної поліції, та постанова, яка була складена поліцейським на місці вчинення правопорушення, відрізняються за змістом, є неспроможні, оскільки позивач від ознайомлення та підпису постанови на місці вчинення правопорушення відмовився, її копію не отримував.

Відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Отже, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд також вважає, що інспектором поліції не була порушена процедура складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-УІІІ, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.288 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Таким чином, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, зокрема з відзиву та доданих до нього доказів чітко вбачається порушення позивачем п.8.4 г) ПДР України, яким визначено, що наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників руху по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 272, 295, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мітряна Олександра Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

Копію постанови направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 29.05.2020 р.

Суддя: