Справа № 620/1275/20
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Чернігів Справа № 620/1275/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лобана Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), яка полягає в нездійсненні перерахунку раніше призначеної (перерахованої) ОСОБА_1 згідно положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ пенсії за вислугу років, та скасувати прийняте рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсійних виплат за вислугу років у зв`язку з підвищенням з 06.09.2017 прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) - згідно постанови КМ України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (в редакції змін, внесених постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури») на виконання Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7- р(ІІ)/2019.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у зв`язку з підвищенням з 06.09.2017 прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) згідно постанови КМ України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (в редакції змін, внесених постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури») - за матеріалами пенсійної справи позивача, на підставі виданої прокуратурою Чернігівської області довідки №18-49 від 28.02.2020 про суму розміру складових заробітної плати за останньою прокурорською посадою, станом на 06.09.2017, відповідно до положень (в первинній редакції) частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату раніше призначеної (перерахованої) ОСОБА_1 , згідно положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, пенсії за вислугу років, виходячи із розміру 60% від загальної суми розміру місячної (чинної) заробітної плати за посадою начальника відділу прокуратури Чернігівської області, з включенням в неї всіх сум її складових видів оплати праці, зазначених в довідці прокуратури Чернігівської області від 28.02.2020 № 18-49 про заробітну плату, виплат, на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у повному перерахованому розмірі, без обмеження її максимального розміру, встановленим пенсійним законодавством України граничним розміром пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, з 13.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.07.2010 позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 668 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури та підвищено заробітну плату за аналогічною посадою. З метою перерахунку раніше призначеної пенсії, позивачем отримано довідку Прокуратури Чернігівської області про заробітну плату від прокуратури Чернігівської області від 28.02.2020 № 18-49. Покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній станом на час призначення пенсії). Проте, відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 "Про умови оплати праці прокурорів" зміна розміру посадових окладів працівників прокуратури, не є підставою для перерахунку пенсії, а такий перерахунок проводиться лише для тих, у кого змінено розміри посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019. Позивач вважає рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправним та таким, що порушує гарантоване державою її право на пенсію.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 668 передбачено порядок оплати праці працівників органів прокуратури, а не проведення перерахунку пенсій, призначених на умовах Закону України "Про прокуратуру". Вказав, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VI зі змінами визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення 13.12.2019. Натомість, з 13.12.2019 підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у первинній редакції. Тому, призначені працівникам прокуратури пенсії можуть перераховуватися лише у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури після 13.12.2019. При цьому, зазначив, що п. 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що визначені Законом України "Про прокуратуру". Враховуючи викладене, у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії за вислугою років за довідкою від 04.03.2020 № 18-33, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019. Крім того, частиною другою статті 86 Закону України "Про прокуратуру", що діє на момент звернення позивача із позовом, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати. Водночас, вимога щодо зобов`язання відповідача провести виплату пенсії без обмеження її граничного розміру є необґрунтованою та передчасною, оскільки таке обмеження до позивача не застосовується. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

13.05.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримано, позивач наполягає на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на нього та відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходила службу в органах прокуратури на прокурорських і слідчих посадах в органах прокуратури Чернігівської області.

З 13.05.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області, де отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

28.02.2020 прокуратурою Чернігівської області позивачу видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, за № 18-49 ПФ, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури області, з урахуванням усіх складових, становить 39777,05 грн (а.с. 53).

03.03.2020 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

12.03.2020 ГУ ПФУ в Чернігівській області прийнято рішення, у вигляді протоколу № 824686, про відмову в перерахунку пенсії позивачу, яке обґрунтоване тим, що згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону від 28.12.2014 №76-VІІІ), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, Кабінетом Міністрів України порядок та умови проведення перерахунку раніше призначених пенсій працівника органів прокуратури не визначено. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, визнано неконституційними. Вказано, що право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненнями, що надходять, починаючи з 13.12.2019. Отже, на думку відповідача, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам після 13.12.2019. При цьому, зазначено, що п.7 постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що визначені Законом України "Про прокуратуру". Враховуючи викладене, відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії за вислугу років за довідкою від 04.03.2020 №18-179 (а.с. 56).

Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Станом на час призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII у відповідній редакції (далі - Закон № 1789-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону №1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Згідно з ч. 12 ст. 50-1 Закону №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до статті 50-1 Закону №1789-XII вносились зміни, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначалася прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, разом з тим, положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Проте, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

При цьому, суд звертає увагу на те, що на виконання законодавчих змін жодного нормативно-правового акта прийнято не було.

15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) та втратив чинність Закон № 1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачала чинність з 15.12.2015.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII, в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні встановив, що: частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: " 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України також дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі №3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30.09.2010 №20-рп/2010 у справі №1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 08.12.2004 №2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.01.2019 у справі №820/2462/17, від 19.11.2018 у справі №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 15.05.2019 у справі №640/20317/16а, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", тобто з 13.12.2019.

Відтак, з 13.12.2019 Закон №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Так, за змістом довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій № 1849, виданої 28.02.2020 прокуратурою Чернігівської області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017, що є підставою для перерахунку пенсії, розмір заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури області, становить 39777,05 грн (а.с.53). Вказана довідка була долучена позивачем до заяви про перерахунок пенсії.

Як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні №7-р(ІІ)/2019, питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Крім того, 18.02.2020 Офіс Генерального прокурора звернувся до Міністерства соціальної політики України з листом №21-698вих20 (а.с. 60-61) для погодження порядку проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019. У додатку 1 до вказаного листа визначено форму довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Листом від 21.02.2020 за №2690/0/2-20/54 Міністерство соціальної політики України погодило порядок дій, запропонований у листі Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 №21-698вих20.

Надана позивачем довідка прокуратури Чернігівської області відповідає зазначеному додатку 1 (а.с. 62-64), складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою, містить інформацію про назву та розмір складових заробітної плати (грошового забезпечення) за аналогічною посадою, зазначено прізвище, ім`я та по-батькові особи, які видано таку довідку.

Доказів недійсності вказаної довідки відповідачем до матеріалів справи долучено не було.

Відтак, вказана довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на підставі такої довідки має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

Проте, відповідачем не здійснено перерахунку пенсії позивача з 13.12.2019 (з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019). Більше того, ГУ ПФУ в Чернігівській області взагалі безпідставно заперечує право позивача на такий перерахунок на даний час.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Чернігівській області, що виразилось у відмові здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 28.02.2020 №18-49.

При цьому, посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 №1155, яка набула чинності 16.01.2020, та згідно з якою були підвищені розміри посадових окладів працівників органів прокуратури України, суд до уваги не бере, оскільки позивач свої вимоги не обґрунтовує цією постановою. Більше того, пунктом 7 такої постанови установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру". Тобто постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 не може бути застосована для перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Щодо посилання позивача на статтю 50-1 Закону №1789-XII, як на законодавчу підставу перерахунку пенсії, то суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин вказана норма втратила чинність, а тому застосуванню не підлягає.

Натомість, на час вирішення спору спірні правовідносини регулює частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII в первинній редакції.

Частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Прийняття рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій міжнародній нормі.

Відповідно до параграфу 47 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Корецький та інші проти України", щоб положення національного закону відповідали цим вимогам (бути доступний для конкретної особи і сформульований з достатньою чіткістю), він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права, гарантовані Конвенцією. У питаннях, які стосуються основоположних прав, надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права, одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією. Відповідно закон має достатньо чітко визначати межі такої дискреції та порядок її реалізації. Ступінь необхідної чіткості національного законодавства - яке безумовно не може передбачити всі можливі випадки - значною мірою залежить від того, яке саме питання розглядається, від сфери, яку це законодавство регулює, та від числа та статусу осіб, яких воно стосується ("Маестрі проти Італії").

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, скасування рішення, у вигляді протоколу від 12.03.2020 № 824686 про відмову у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням з 06.09.2017 прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) згідно постанови КМ України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (в редакції змін, внесених постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури») - за матеріалами пенсійної справи позивача, на підставі виданої прокуратурою Чернігівської області довідки №18-49 від 28.02.2020 про суму розміру складових заробітної плати за останньою прокурорською посадою, станом на 06.09.2017, відповідно до положень (в первинній редакції) частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII з 13.12.2019, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом виконавчої влади певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 по справі № 817/498/17 (№К/9901/44445/18).

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження її граничного розміру, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

Крім того, пунктом 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058 встановлено, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2020 - 1638,00 грн. Отже, максимальний розмір пенсії, за законом, з 01.01.2020 не може перевищувати 16380,00 грн.

Позивач отримує пенсію в розмірі 13013,06 грн, який є меншим ніж 16380,00 грн, тобто обмеження до позивача не застосоване.

Оскільки позивачу невідомий розмір пенсії, який вона буде отримувати після перерахунку пенсії, та чи буде він обмежений максимальним розміром, вимога останньої про виплату пенсії без обмежена її максимальним розміром, є безпідставною та передчасною.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено підстав для зобов`язання відповідача провести виплату пенсії без обмеження її граничного розміру, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка полягає в нездійсненні перерахунку раніше призначеної (перерахованої) ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Скасувати прийняте рішення у вигляді протоколу від 12.03.2020 № 824686 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у зв`язку з підвищенням з 06.09.2017 прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) - згідно постанови КМ України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (в редакції змін, внесених постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури») на виконання Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7- р(ІІ)/2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної (перерахованої) ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням з 06.09.2017 прокурорським працівникам складових їх заробітної плати (посадових окладів та надбавок за класні чини) згідно постанови КМ України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (в редакції змін, внесених постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури») - за матеріалами пенсійної справи позивача, на підставі виданої прокуратурою Чернігівської області довідки №18-49 від 28.02.2020 про суму розміру складових заробітної плати за останньою прокурорською посадою, станом на 06.09.2017, відповідно до положень (в первинній редакції) частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, з 13.12.2019 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Окрім того, роз`яснити позивачеві, що відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2020 року.

Суддя Д.В. Лобан