Справа № 415/2651/17
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2651/17
Провадження № 2-а/415/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Луньова Д.Ю., ознайомившись із адміністративною справою за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій та бездіяльності неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з вищезазначеним позовом.

Зазначена справа перебувала в провадженні судді Лисичанського міського суду Луганської області Фастовця В.М..

Рішенням Вищої ради правосуддя від 28 січня 2020 року № 215/0/15-20 ухвалено звільнити ОСОБА_2 з посади судді Лисичанського міського суду Луганської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2020 року, головуючим суддею у даній справі визначено Луньову Д.Ю.

Відповідно до абзацу 2 ч. 14 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У параграфі 1 глави 2 розділу 1 «Загальних положень» КАС України, встановлено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначене статтею 20 КАС України.

За змістом частини першої вказаної статті дана адміністративна справа не відноситься до виключного переліку справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

15 грудня 2017 року набрав чинності ЗУ « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та

апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією реакцією Кодексу. Тоді як у п. 12 ч. 1 Перехідних положень КАС України йдеться про заяви і скарги, поданні до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» та у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції, в тому числі стосовно предметної підсудності, приймає будь-які рішення за позовом, що не відноситься до його, в тому числі предметної юрисдикції.

Аналіз вище наведених норм, в їх структурному закріпленні та послідовному викладені в КАС України, та практики Європейського Суду з прав людини, вказує на те, що в першу чергу суд, отримавши позовну заяву, керуючись ч. 1 ст. 20 КАС України, у разі встановлення порушень правил предметної підсудності, на підставі ч. 2 ст. 20, ч. 3 ст. 21 КАС України, направляє адміністративну справу до окружного адміністративного суду, тобто суд виконує процесуальні дії виключно в межах параграфу 1 глави 2 розділу 1 цього Кодексу. В такому випадку, встановивши у позові порушення предметної підсудності, визначеної для місцевих загальних судів, такий суд в подальшому не уповноважений здійснювати процесуальні дії, передбачені розділом ІІ КАС України «Позовне провадження», а саме, вирішувати питання залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви (ст. 169), відмови у відкритті провадження (ст. 170), з`ясування щодо належності розгляду за правилами адміністративного судочинства, та чи подано заяву з дотриманням правил територіальної підсудності (п. 4 ч. 1, п. п. 3-5 ст. 171, п. 2 ч. 1 ст. 29).

За таких обставин, враховуючи місце знаходження відповідача, позов відноситься до виключної предметної юрисдикції Луганського окружного адміністративного суду.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2, судам необхідно розрізняти правові наслідки недотримання правил предметної і територіальної підсудності. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Зазначене кореспондує положенням ст. 318 КАС України, згідно з якими рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі вищенаведеного, вирішуючи питання про прийняття адміністративної справи до свого провадження, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, встановленого законом, враховуючи положення п. 10 Перехідних положень КАС України, ст. 20 КАС України, застосувавши аналогію закону, суд приходить до висновку про передачу даної справи на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 7, 20, 29, 294, 295, 297 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій та бездіяльності неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду (93401, Луганська область м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, буд. № 18).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, буд. № 15) протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 295 КАС України.

Справа підлягає передачі на розгляд іншого суду не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Суддя Д.Ю. Луньова