Справа № 640/10701/20
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 травня 2020 року м. Київ № 640/10701/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. ознайомившись з заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якій просить:

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як особу, що здійснює визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснити необхідні дії щодо відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а саме - відносно ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Джержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, дата видачі: 07.08.1997 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_3 у національній валюті.

Відповідно до п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ознайомившись із позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Суд звертає увагу позивача на те, що виходячи з положень ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України передумовою застосування такого способу захисту прав, як заявлено позивачем, є визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки заявлений позивачем спосіб захисту може бути реалізований лише за умови попереднього визнання рішень, дій чи бездіяльності відповідача протиправними.

У зв`язку з чим позивачу слід визначитись з питанням щодо заявлених позовних вимог відносно можливого вчинення відповідачем протиправних дій відносно позивача, чи допущено протиправну бездіяльність чи прийнято протиправне рішення та зазначити із обґрунтуванням таких позовних вимог, - які протиправні дії вчинені відповідачем, чи - яку протиправну бездіяльність допущено відповідачем чи - яке прийнято відносно позивача протиправне рішення - щодо вчинення протиправних дій, бездіяльності чи прийняття відповідачем протиправних рішень, що є передумовою застосування заявленого позивачем способу захисту про зобов`язання Фонд вчинити певні дії та із зазначенням чіткого та зрозумілого змісту позовних вимог.

Більш того, позивачу слід конкретизувати та чітко визначити - що мається на увазі під "зобов`язати здійснити необхідні дії" та конкретизувати у позовних вимогах - які конкретні дії суд має зобов`язати вчинити відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Більш того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, позивач просить суд зобов`язати відповідача, як особу, що здійснює визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" здійснити необхідні дії щодо відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, а саме: відносно ОСОБА_1 за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_3 у національній валюті.

До суду з даним позовом позивач звернулася 14.05.2020, підтвердженням чого є штамп-відправлення АТ "Укрпошта", проставленого на конверті, в якому надійшла позовна заява.

В той же час, суд зазначає, що 18.09.2014 між Публічним акціонерним товариство "Банк Камбіо" та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_3 .

На підставі постанови правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КАМБІО" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 № 140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "БАНК КАМБІО", згідно з яким з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "БАНК КАМБІО", код ЄДР: 26549700, МФО 380399, місцезнаходження: вул. вул. Заньковецької /Станіславського, 3/1, м. Київ, 01001.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "БАНК КАМБІО" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "БАНК КАМБІО" запроваджено строком на три місяці з 05.12.2014 по 04.03.2015.

Оголошення про наведене оприлюднено на офіційному веб-сайті Фонду 05.12.2014 за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/1198-928-v-publichnomu-akcionernomu-tovarystvi-bank-kambio-zaprovadgeno-tymchasovu-administraciyu-ta-pryznacheno-upovnovagenu.

17.12.2014 на офіційному сайті ФГВФО оприлюднено повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо пошуку потенційних інвесторів неплатоспроможного банку ПАТ "Банк Камбіо" за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/76-20141217-pat-bank-kambio, яке має наступний зміст: "на підставі постанови правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КАМБІО" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.12.2014 прийнято рішення №140 про запровадження з 05.12.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК КАМБІО".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) № 160 з 25.12.2014 відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "БАНК КАМБІО" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 161 з 25.12.2014 уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "БАНК КАМБІО" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича про шо на офіційному сайті фонду 26.12.2014 зроблено оголошення за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/1246-976-oholoshennya-pro-zminu-upovnovagenoi-osoby-fondu-na-zdijsnennya-tymchasovoi-administracii-v-pat-bank-kambio.

Також 30.12.2014 на офіційному сайті ФГВФО оприлюднено повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо пошуку потенційних інвесторів неплатоспроможного банку ПАТ "Банк Камбіо" за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/1259-988-povidomlennya-fondu-harantuvannya-vkladiv-fizychnyh-osib-schodo-prodovgennya-strokiv-poshuku-potencijnyh-investoriv-nepl.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 27.02.2015 № 144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КАМБІО", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно.

04.03.2015 на офіційному веб-сайті Фонду (за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/1787-1139-fond-harantuvannya-vkladiv-fizychnyh-osib-rozpochynae -vyplaty-koshtiv-vkladnykam-pat-bank-kambio) розміщено оголошення наступного змісту.

Зазначено, що у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 № 46 про початок ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" Фонд з 06.03.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ "БАНК КАМБІО" з 06.03.2015 по 17.04.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ "УКРІНБАНК". Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відшкодування вкладникам ПАТ "БАНК КАМБІО", які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 06.03.2015 по 17.04.2015, здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Для отримання гарантованої суми відшкодування вкладникам необхідно звернутись до ПАТ "УКРІНБАНК" та пред`явити паспорт і документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер).

Виплати відшкодування вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень.

Також, 16.04.2015 на офіційному веб-сайті Фонду (за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/22-kambio/1872-1224-oholoshennya-pro-zdijsnennya-vyplat-koshtiv-vkladnykam-pat-bank-kambio-za-indyvidualnymy-pysmovymy-zvernennyamy-do-fondu) розміщено оголошення наступного змісту.

Відшкодування коштів вкладникам ПАТ "БАНК КАМБІО", які не звернулися до банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) в період з 6 лютого 2015 р. до 17 квітня 2015 р., здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень до Фонду.

Для отримання коштів вкладнику або іншій особі (представнику, спадкоємцю тощо) необхідно буде звернутись до вказаного у повідомленні банку-агента з паспортом та документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), і за необхідності, оригіналом довіреності або свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що проведення ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" було загальновідомою інформацією у 2014-2015 роках, суд дійшов висновку, що позивач ще у 2014-2015 роках повинна була знати про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Камбіо" та мав можливість ще у 2015 році звернутися за виплатою їй коштів за її вкладом.

Між тим, за результатами звернення позивача за виплатою їй коштів за її вкладом позивач у 2015 році (період з 06.03.2015 по 17.04.2015) мала можливість дізнатися про відсутність себе у переліку вкладників/рахунків, тобто дізнатися про обставини, що за тих обставин зумовлювали виникнення права на звернення до суду за захистом своїх прав відносно сум відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 04.07.2018 у справі № 826/12236/17 (провадження № К/9901/54391/18).

Між тим, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів звернення позивача у 2015 році до установ банку-агента Фонду ПАТ "Укрінбанк" щодо виплати їй гарантованої суми відшкодування у розмірі 200 тис. грн. за вкладом № НОМЕР_3 , що свідчить про пасивну поведінку позивача відносно, як зазначається у позові, належних їй прав.

Відсутні також докази звернення позивача за виплатою їй гарантованої суми відшкодування і у 2016 році.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2016 накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ "Банк Камбіо" на рахунках фізичних осіб, зокрема і на рахунку № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 із забороною відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти.

14.06.2018 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" повідомленням за вих. № 22/783 повідомлено про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності, яким правочин, вчинений 18.09.2014 правочин щодо перерахування грошових коштів в межах ПАТ "Банк Камбіо" з рахунку ТОВ "УКРСПЕЦОЛИВА " на рахунок фізичної особи позивача в сумі 200 000 грн. визнано нікчемним.

Між тим, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2018 по справі № 761/19529/18 клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна задоволено та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 на безготівкові грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в ПАТ "Банк Камбіо".

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2018 по справі № 761/19529/18 оприлюднена в ЄДРСР 25.06.2018.

Разом з тим, зважаючи на те, що 14.06.2018 визнано нікчемним правочин щодо перерахунку коштів у розміні 200 000 грн. на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 , тоді як ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2018 по справі № 761/19529/18, яка оприлюднена в ЄРСР 25.06.2018, скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016, на грошові кошти ОСОБА_1 , починаючи з 25.06.2018 протягом шестимісячного строку позивач мав б звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів щодо вирішення спору щодо відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Однак, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів звернення позивача до суду після 20.06.2018 у строк визначений законодавством України.

Відсутні також і докази поважних причин не звернення до суду з таким позовом.

Таким чином, підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а також доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску суду також не надано.

Також, положеннями ст. 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Як видно з доданих до позовної заяви документів, останні не засвідчені належним чином у визначеному законодавством порядку.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 цієї ж статті).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень ст. 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду із супровідним листом: уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ч. 1 ст. 5, п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, з урахуванням зауважень суду (разом з копіями такої заяви для направлення сторонам); заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів; належним чином завірених додатків до позовної заяви.

Разом з тим, суд зазначає, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020 року №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Васильченко