Справа № 802/2092/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 травня 2020 р. Справа № 802/2092/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт про виконання судового рішення у справі

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до: Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації

про: визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 08.10.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою від 16.09.2019 встановлено судовий контроль по виконанню рішення суду у справі №802/2092/18-а, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Відділ освіти Вінницької районної державної адміністрації подати в 30-денний строк з дня отримання вказаного рішення безпосередньо до Вінницького окружного адміністративного суду, звіт по виконанню рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а.

Ухвалою від 14.11.2019 встановлено Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а. Зобов`язано Відділ освіти Вінницької районної державної адміністрації подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.

16.12.2019 представником відповідача подано до суду звіт про виконання рішення ВОАС від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2019 скасовано в частині відмови у задоволенні клопотання представника позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду. Ухвалено в цій частині нове рішення. Частково задоволено клопотання ФОП ОСОБА_2 про накладення штрафу на керівника відділу освіту Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_3 Накладено на керівника відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_3 штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2019 року, а саме - 38420,00 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а. Половину штрафу у розмірі 19210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень постановлено стягнути на користь ФОП ОСОБА_2 , а іншу половину у розмірі 19210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень на користь Державного бюджету України. В решті - ухвалу ВОАС від 14.11.2019 залишено без змін.

Ухвалою від 20.03.2020 призначено судове засідання з розгляду питання щодо можливості прийняття звіту відповідача на 03.04.2020.

Ухвалою від 03.04.2020 відкладено судове засідання у зв`язку з запровадженням обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). В подальшому, судовими повістками учасників справи повідомлено про наступну дату судового засідання 26.05.2020 о 13:00 год.

25.05.2020 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з погіршенням епідемічної ситуації та заходами направленими на профілактику та боротьбу з коронавірусом, а також посиленням "обмежених" заходів (постанова КМУ №211).

У судовому засіданні 26.05.2020 представник позивача заперечила щодо відкладення розгляду справи та наголосила, що карантинні заходи послаблено державою.

Надавши оцінку аргументам клопотання відповідача про відкладення судового засідання, суд вважає, що таке не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні запроваджено карантин; постановою КМУ від 25.03.2020 № 239 дію карантину продовжено до 24.04.2020; постановою від 22.04.2020 № 291 дію карантину продовжено до 11.05.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 дію карантину продовжено до 22.05.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 дію карантину продовжено до 22.06.2020 та поетапно послаблено протиепідемічні заходи.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 обов`язковій самоізоляції підлягають особи, які досягли 60-річного віку, крім державних службовців і працівників державних органів та органів місцевого самоврядування, народних депутатів України та депутатів місцевих рад, суддів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, а також осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Також згідно протоколу міської комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 27 вирішено вважати таким, що втратив чинність п.п 6 (наявність довідок, (витягів з наказу) виданих керівниками підприємств, установ, організацій для проїзду в громадському транспорті).

Суд зазначає, що характер обмежувальних заходів, які діяли станом на 26.05.2020 не був перешкодою для прибуття у судове засідання представника відповідача.

З урахуванням наведеного, суд ухвалою від 26.05.2020, постановленою із занесенням до проколу судового засідання, відмовив у задоволенні клопотання представника Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації та ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача заперечила щодо можливості прийняття судом звіту відповідача від 13.12.2020 (вх.№58075/19 від 16.12.2020) та зауважила суду про тривале невиконання рішення ВОАС від 08.10.2018 у зв`язку з чим просила повторно накласти штраф на відповідача у порядку визначеному статтею 382 КАС України. Серед іншого, на запитання суду щодо можливості виконання судового рішення відповідачем, пояснила, що КАС України визначено можливість звернення до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, проте Відділ освіти Вінницької РДА з 2018 року не виконував рішення суду, на вчиняв дій, спрямованих на його виконання в порядку визначеному ЗУ "Про публічні закупівлі".

Визначаючись щодо можливості прийняття звіту відповідача та заявленого представником позивача клопотання про повторне накладення штрафу, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07.06.2005, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

При розгляді звіту відповідача від 13.12.2019, суд зважає на позицію Сьомого апеляційного суду, висловлену у постанові від 19.02.2020, згідно якої суд наголосив на умисному небажанні відповідача виконувати рішення ВОАС від 08.10.2018, з огляду на лист відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 06.07.2018 №01-17/1014 про можливість укладання прямої угоди. Даним листом спростовуються твердження представника відповідача про неможливість виконати рішення суду, оскільки боржник мав можливість укласти пряму угоду з позивачем на період з 19 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року. При цьому, в матеріалах справи містяться докази укладення такого договору відповідача з ФОП ОСОБА_4 . Окрім того, суд апеляційної інстанції зауважив, що відповідач не був позбавлений можливості звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду в порядку ст. 254 КАС України із заявою про роз`яснення рішення суду.

Так, у поданому до суду 16.12.2019 звіті, представник відповідача вказав, що виконання вимог рішення суду та пунктів 1 та 4 ст.28 ЗУ "Про публічні закупівлі" є можливим у випадку зареєстрованої тендерної пропозиції учасником та відповідно процедури відкритих торгів. 29.10.2019 на засіданні тендерного комітету розглядалось питання щодо належного виконання рішення суду. Однак, дослідивши норми чинного законодавства та технічні особливості проведення процедури відкритих торгів, тендерним комітетом не знайдено шляху вирішення даного питання. Тому, тендерним комітетом прийнято рішення надіслати Міністерству розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України листа щодо роз`яснення порядку виконання рішення ВОАС від 08.10.2018 згідно ЗУ "Про публічні закупівлі". Станом на дату написання даного звіту, відповідь не надійшла.

Крім того, вказав, що 10.12.2019 надіслано листа до ТОВ "Держзакупівлі. Онлайн" з проханням роз`яснення щодо технічної можливості поновлення торгів по закупівлі. Однак відповіді поки що не отримано.

Також представник, зазначив, що з метою виконання рішення суду ФОП ОСОБА_2 надіслано лист від 11.02.2019 №01-17/230, в якому його було запрошено подати свою тендерну пропозицію для участі у визначеній публічній закупівлі. Однак позивач не виявив бажання приймати участь у зазначеній публічній закупівлі.

Відділ освіти не ухиляється від виконання даного рішення, проте без рекомендацій Уповноваженого органу на даний час фізично виконати цього не може через те, що ЗУ "Про публічні закупівлі" не передбачена можливість поновлення відкритих торгів, які були відмінені, а електронний майданчик "Держзакупівлі. Онлайн" не передбачає можливості не тільки поновляти торги, які були відмінені та навіть долучати протоколи, або інші документи після їх відміни.

Судом досліджено протокол засідання тендерного комітету Відділу освіти Вінницької РДА від 29.10.2019 щодо можливості виконання рішення ВОАС 08.10.2018, копію листа-звернення до Міністерства розвитку, економіки , торгівлі та сільського господарства України щодо роз`яснення порядку виконання рішення ВОАС від 08.10.2018 згідно ЗУ "Про публічні закупівлі", копію листа-звернення до ТОВ "Держзакупівля. Онлайн" від 10.12.2019.

Варто зауважити, що згідно ч.1 ст.28 ЗУ "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оцінка тендерних пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, та шляхом застосування електронного аукціону.

Після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною (ч.1 ст.28 ЗУ "Про публічні закупівлі").

В контексті даної спірної ситуації, суд приймає до уваги аргументи представника відповідача щодо неможливості самостійного виконання рішення ВОАС від 08.10.2018 у режимі реального часу, оскільки дата і час проведення електронного аукціону визначаються електронною системою закупівель автоматично.

Таким чином, виконання вимог рішення суду та наведених вище п.1, 4 ст.28 ЗУ "Про публічні закупівлі" є можливим у випадку зареєстрованої тендерної пропозиції учасником та відповідно проведення процедури відкритих торгів.

В свою чергу, оцінка та розгляд пропозиції фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 закупівлі предмету: ДК 021:2015-03220000-9 Овочі та фрукти (капуста кочанна, морква, цибуля ріпчаста, буряк столовий, огірок свіжий, помідор свіжий (томат), лимон, апельсин, яблуко, банан, мандарин) для навчальних закладів Вінницького району в межах оголошеної 11.04.2018 року на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua процедури відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2018-04-11-000452-b) по предмету закупівлі код ДК 021:2015-03220000-9 є технічно неможливою за причини неможливості поновлення відмінених торгів.

Разом з тим, суд зауважує, що з моменту подання відповідачем звіту про виконання рішення суду, а саме з 16.12.2019 по момент постановлення даної ухвали пройшов тривалий час, проте відповідачем на дату проведення судового засідання не надано жодних доказів/інформації щодо отримання/неотримання відповідей на надіслані запити щодо можливості виконання судового рішення від 08.10.2018.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень проігноровано вимоги законів України щодо обов`язковості виконання судового рішення. Вказане на переконання суду, свідчить про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання цього рішення.

Щодо накладення на керівника відділу штрафу за невиконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує те, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд, зважає на тривалий час невиконання судового рішення від 08.10.2018 та ненадання будь-яких яких доказів спрямованих на його виконання з часу подання звіту, а саме з 16.12.2019.

Разом з тим, варто зазначити, що частиною 7 статті 382 КАС України визначено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

У контексті даної спірної ситуації варто наголосити, що звіт Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації від 13.12.2019 року (вх. №58075/19 від 16.12.2019 року) про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а є таким, що не підтверджує виконання рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем не здійснені можливі ефективні заходи для виконання рішення ВОАС від 08.10.2018, а відтак наявні підстави для накладення штрафу на керівника відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 20 року, відповідно до ч.2 ст. 382 КАС України.

Крім того, на переконання суду, судовий контроль, який здійснюється судом в порядку ст.382 КАС України у даній справі, з урахуванням встановлених обставин, за технічної неможливості поновлення відмінених торгів, вичерпує свою дію повторним накладенням штрафу на керівника відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації.

Керуючись ст.ст. 370, 248, 256, 382 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Звіт Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації від 13.12.2019 року (вх. №58075/19 від 16.12.2019 року) про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №802/2092/18-а визнати таким, що не підтверджує виконання рішення суду в повному обсязі.

Накласти на керівника відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації Томусяк Світлану Михайлівну штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 року, а саме - 42040,00 (сорок дві тисячі сорок) гривень за невиконання без поважних причин рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року у справі №802/2092/18-а.

Половину штрафу у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а іншу половину у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень на користь Державного бюджету України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.06.2020

Суддя Томчук Андрій Валерійович