Справа № 522/20471/19
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/181/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської Ольги Володимирівни, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов по справам про адміністративні правопорушення № 242 від 22.11.2019 року, № 243 від 22.11.2019 року, № 244 від 22.11.2019 року, № 245 від 22.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.12.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської Ольги Володимирівни про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення № 242 від 22.11.2019 року, № 243 від 22.11.2019 року, № 244 від 22.11.2019 року, № 245 від 22.11.2019 року.

Посилається на те, що 22 листопада 2019 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровською О.В. винесено постанови про накладення адміністративного стягнення № 242, 243, 244, 245 (далі Постанови) по справах про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими встановлено, що ОСОБА_1 вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 96 КУпАП, за які накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 51 000 грн. за кожною постановою.

Позивач вважає постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

1) Мало місце порушення Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 533 від 23.05.2011 року, оскільки насправді були відсутні підстави для проведення перевірки, а дії посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо її проведення є неправомірними та всі подальші рішення, які мають похідний характер, а саме: Акти, Приписи, Протоколи, Постанови підлягають скасуванню як протиправні.

При цьому, із аналізу Направлень, Актів, Протоколів, Приписів, Постанов вбачається, що в кожному документі зазначені різні підстави для проведення вищезазначеної перевірки, що свідчить про невідповідність дійсності зазначеної в документах інформації.

2) Відповідно до абзацу 7 пункту 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку.

Однак, ні станом дату видачі Направлень 05.11.2019 року, ні дату складання Актів, Протоколів, Приписів 08.11.2019 року на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю відсутня інформація про проведення позапланової перевірки на об`єктах.

3) З Направленнями було ознайомлено та вручено копії останніх 08.11.2019 року в приміщенні Одеської місцевої прокури № 3.

Отже, посадовими особами Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в процесі здійснення перевірки, тобто після ознайомлення та вручення копій Направлень ОСОБА_1., не здійснювалося жодних дій направлених на здійснення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єктах, а лише вручено Акти, Приписи та Протоколи, оскільки вказані документи були вручені одночасно.

4) В порушення пункту 9 Порядку № 553 жодної перевірки посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в присутності ОСОБА_1 не проводилося.

5) Посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, відповідно до частини 7 статті 96 КУпАП не доведений факт того, що ОСОБА_1 після набуття у власність об`єктів здійснював у них будівельні роботи. У Протоколах, Актах, Постановах відсутні докази та будь-які посилання на конкретні факти здійснення ОСОБА_1 будівельних робіт; не з`ясовувалося питання про те, чи виконувалися будь-які будівельні роботи на об`єктах їх попередніми власниками та користувачами.

6) В протоколах та постановах відсутні дата вчинення правопорушення, а тому неможливо встановити період, який минув з моменту нібито вчинення ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП, для вирішення питання щодо дотримання строку накладення адміністративного стягнення.

7) Починаючи з 26.04.2019 року, тобто майже одразу після набуття позивачем права власності на квартиру, яку згодом було поділено на чотири самостійні об`єкти, останні вибули з фактичного володіння та користування позивача та опинилися у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , що вказує на неможливість здійснення позивачем яких-небудь будівельних робіт на таких об`єктах. До того ж, за умовами укладеного між сторонами договору, орендар наділяється правами та обов`язками щодо проведення робіт в орендованому майні без згоди позивача, а також повною відповідальністю за свої дії.

8) Розгляд справи було здійснено посадовою собою, якій не надані відповідні повноваження, відповідно до ч. 2 ст. 244-6 КУпАП.

9) Відмова головного інспектора в задоволенні поданого позивачем клопотання про об`єднання матеріалів справ стосовно розгляду протоколів була необґрунтованою, безпідставною та такою, що порушує права позивача, гарантовані ст. 268 КУпАП.

03 грудня 2019 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та встановлено для розгляду справи порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 126).

14 січня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача, в порядку ст.48 КАС України, про залучення співвідповідача Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (код 37471912, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

19 березня 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шкрібляк М.І. та залучено Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (код 37471912, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) у якості співвідповідача до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської Ольги Володимирівни про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення № 242 від 22.11.2019 року, № 243 від 22.11.2019 року, № 244 від 22.11.2019 року, № 245 від 22.11.2019 року, а розгляд справи відкладено.

15 квітня 2020 року представником відповідача - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області подано відзив на позовну заяву (відповідно до ст. 162 КАС України), в якому представник просить відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі. Також просив розглядати справу без участі представника відповідачів або в порядку письмового провадження (а.с. 142-150).

У відзиві представник відповідача посилається на те, що твердження позивача у своїй позовній заяві про те, що в направленнях було невірно визначено підстави для проведення перевірки й у посадових осіб Департаменту були відсутні законні підстави для проведення позапланової перевірки не відповідає дійсності. У підставі проведення позапланової перевірки було детально зазначено абз. 5 п. 7 Порядок № 553 (виявлення факту самочинного будівництва об`єкта) та лист Одеської місцевої прокуратури № 3 від 05.11.2019 року № 16.03-52-11675ВИХ-19, що не суперечить нормам чинного законодавства, оскільки зазначене фактично відповідає дійсності: саме на підставі інформації, отриманої з відповідного листа та протоколу огляду місця події від 25.10.2019 року Департаментом було виявлено факт самочинного будівництва об`єктів. В даному випадку зазначені підстави для проведення позапланової перевірки взаємопов`язані між собою та не виключають одна одну, а зазначення їх в направленні свідчить навпаки про наявність законних підстав для проведення позапланових заходів. Також, інформація про проведення вищевказаних позапланових заходів на підставі направлень від 05.11.2019 року №№ ЯФПП-0511/6, ЯФПП-0511/7, ЯФПП-0511/8, ЯФПП-0511/9 в передбачений законом строк була також розміщена на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України, із зазначенням назви суб`єктів господарювання, адреси об`єктів будівництва, підстави проведення перевірки та направлень, з якою можна ознайомитись за відповідним посиланням https://dabi.gov.ua/prozoradabi/odeska-oblast/. Примірники актів складених за результатами проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 08.11.2019 року №№ ТФПП-0511/6-1, ТФПП-0511/7-1, ТФПП-0511/8-1, ТФПП-0511/9-1 отримав та підписав 08.11.2019 року позивач, про що є відмітки у відповідних актах.

Так як власником приміщень №№ 2/1, 2/2, 2/3, 2/4 ОСОБА_1 за вказаною адресою самовільно виконані будівельні роботи без дозволу на їх виконання, а саме: демонтовано несучі конструкції, розширено віконні прорізи влаштовано скляну вхідну групу (вітринного типу) на фасаді приміщення, чим порушено п. 3 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 3 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, у зв`язку з виявленими порушеннями, в присутності позивача, головним інспектором будівельного нагляду Распоровською О.В. складено протоколи від 08.11.2019 року про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП. Під час складання цих протоколів суб`єкту містобудування були роз`яснені його права та обов`язки, а також повідомлено, з відображенням у тексті протоколів, що розгляд справ про адміністративні правопорушення відбудеться 22.11.2019 року о 14 год. 00 хв., 14 год. 15 хв., 14 год. 30 хв., 14 год. 45 хв. у приміщенні Департаменту, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 302 (3-й поверх, канцелярія Департаменту). Примірники вказаних протоколів було підписано та отримано 08.11.2019 року позивачем, яким у протоколах було зазначено, що з порушеннями не згодний. Примірники приписів позивач також одержав під підпис 08.11.2019 року, про що наявні відмітки у відповідних приписах.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 , який є орендарем згідно договору оренди, не має права власності на зазначені нежитлові приміщення, а має право власності лише на 1/3 частку у спільній частковій власності, для отримання дозволу на виконання будівельних робіт у приміщеннях в будинку, він мав отримати згоду інших співвласників. Тобто, для виконання будівельних робіт на об`єкті, який є пам`яткою архітектури місцевого значення «Особняк Переяславцева кінець XIX ст.» (охоронний № 293-ОД) та відноситься до класу наслідків (відповідальності) ССЗ, повинні були приймати участь в отриманні дозволу на їх виконання усі три співвласника.

29 травня 2020 року від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представники відповідачів в судове засідання 29 травня 2020 року не з'явились, про слухання справи сповіщались належним чином.

Суд розглядає справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що з 07.05.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності (в розмірі частки 1/3) належать нежитлові приміщення № 2/1, 2/2, 2 /3, 2 /4 у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які містяться в матеріалах справи (а. с. 13-21).

05 листопада 2019 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області для проведення планового (позапланового) заходу видано направлення № ЯФПП-0511/6, ЯФПП-0511/7, ЯФПП-0511/8, ЯФПП-0511/9 (далі - Направлення) головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровську Ольгу Володимирівну та головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Каменського Сергія Івановича було уповноважено на проведення позапланової перевірки на об`єктах за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення № 2/1, 2/2, 2/3, 2/4 відповідно щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_5 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Строк дії направлення з 06.11.2019 року по 19.11.2019 року (а.с. 30-33).

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності вищезазначеними інспекторами були складені акти № ТФПП-05/11-6-1, ТФПП-0511/7-1, ТФПП-0511/8-1, ТФПП-0511/9-1 від 08.11.2019 року відповідно (а.с. 34-73).

Також, головним інспектором Распоровською О.В. за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності були складені протоколи про адміністративне правопорушення від 08.11.2019 року в кількості 4 штуки та приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.11.2019 року в кількості 4 штуки (а.с. 74-89).

Відповідно до вказаних документів, за результатами проведеної перевірки встановлено наступне порушення: «Згідно наявної інформації з Державного реєстру нерухомих пам`ятників України, будинок за вищевказаною адресою прийнятий під охорону держави на підставі наказу Міністерства культури і туризму від 20.06.2008 за № 728/0/16-08, відповідно до якого, даний будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення «Особняк Переяславцева кінець XIX ст.» (охоронний № 293-ОД).

Отже, враховуючи норми ДСТУ-Н Б В. 1.2-16-2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вищевказаний об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків (відповідальності) ССЗ.

Станом на момент перевірки, відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з травня 2011 року, інформація щодо реєстрації документу, що право на виконання будівельних робіт на Об`єктах будівництва - відсутня.

Також, відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 07.05.2019 року Позивачем отримано право власності (в частці - 1/3) на приміщення №№ 2/1, 2/2, 2/3, 2/4.

Виходячи з вищевикладеного, власником приміщень №№ 2/1, 2/2, 2/3, 2/4 ОСОБА_1 за вказаною адресою самовільно виконані будівельні роботи без дозволу на їх виконання, а саме: демонтовано несучі конструкції, розширено віконні прорізи влаштовано скляну вхідну групу (вітринного типу) на фасаді приміщення, чим порушено п. 3 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 3 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466».

Як вбачається з вищезгаданих протоколів про адміністративні правопорушення, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено, що розгляд справ про правопорушення відбудеться 22.11.2019 року о 14:00, 14:15, 14:30 та 14:45 відповідно у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, що підтверджується підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Разом з цим, в графі протоколів «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» позивач вказав, що з порушеннями не згоден.

В зв`язку з чим, представник позивача ОСОБА_1. адвокат Шепітко Г . І. підготував заперечення до протоколів про адміністративні правопорушення, в яких акцентував увагу на допущені, на його думку, недоліки у вищевказаних складених посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області документах та мотиви незгоди з правопорушенням, яке інкримінується ОСОБА_1 , які були зареєстровані в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 22.11.2019 року (а.с. 97-120).

22 листопада 2020 року в ході розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Распоровською О.В. було винесено постанови по справам про адміністративні правопорушення № 242, № 243, №244, №245, якими визнано ОСОБА_1 (як співвласника приміщень № 2/1, № 2/2, № 2/3, № 2/4) винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн. за кожне адміністративне правопорушення (а.с. 22-29).

При цьому, при розгляді справ про адміністративні правопорушення з`явився представник позивача - адвокат Шепітко Г.І., яким було одержано копії вказаних постанов, що підтверджується підписом останнього, зробленим власноруч «адвокат Шепітко Г.І. 22.11.2019 року».

В свою чергу, позивач не погоджуючись з вказаними постановами та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з метою їх оскарження.

Суд перевіривши посилання позивача про порушення, допущені головним інспектором під час розгляду справ та винесені постанов, зокрема те, що розгляд справи було здійснено посадовою собою, якій не надані відповідні повноваження, відповідно до ч. 2 ст. 244-6 КУпАП, зазначає наступне:

Відповідно ч. 1 ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої),частини перша та друга статті 188-42).

Положеннями ст. 244-6 КУпАП також встановлено, що від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, серед іншого, головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, або щодо об`єктів будівництва I, II, III, IV та V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), або щодо об`єктів будівництва III та IV категорій складності, розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), або щодо об`єктів будівництва V категорії складності, розташованих у межах населених пунктів, а також щодо об`єктів, розташованих у межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Згідно пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294 Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

У відповідності до пункту 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294 Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Так, територіальним органом Держархбудінспекції, в тому числі, є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Відтак, це дає змогу суду стверджувати, що відповідач діяв на законних підставах та в межах наданих повноважень.

Однією з підстав, в обґрунтування позову, представник ОСОБА_1 вказав на відсутність підстав для проведення перевірки та зазначення відповідачем різних підстави для проведення перевірки у винесених ним документах.

Однак, як слідує з наданих копій Актів, Протоколів, Приписів, Постанов, у вказаних документах (окрім Направлень) окрема графа «підстава для проведення перевірки», відсутня, а тому посилання позивача на те, що «із контекстного аналізу Направлень, Актів, Протоколів, Приписів, Постанов вбачається, що в кожному документі зазначені різні підстави для проведення вищезазначеної перевірки», не відповідає дійсності та не приймається судом до уваги.

Одночасно, суд зазначає, що згідно пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 533 від 23.05.2011 року підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Аналогічні підстави для проведення позапланової перевірки визначаються також положеннями ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року, яким також встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Водночас, як вбачається з відповіді директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 1015-25/1-10130 від 15.11.2019 року на адвокатський запит адвоката Шепітка Г.І., підставою для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, під час виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень № 2/1, 2/2, 2/3, 2/4 за адресою: АДРЕСА_1, став лист Одеської місцевої прокуратури № 3 від 05.11.2019 року № 16.03-52-11675 вих., щодо проведення перевірки по факту проведення самочинних будівельних робіт на об`єкті культурної спадщини місцевого значення за адресою: АДРЕСА_1, нежитлові приміщення № 2/1, 2/2, 2/3, 2/4 (а.с. 90).

При цьому, відповідач вказує, що до цього листа було додано протокол огляду місця події від 25.10.2019 року.

Таким чином, повністю спростовується твердження позивача про те, що для проведення перевірки були відсутні підстави.

Оскаржуючи зазначені постанови, позивач вказує на те, що відповідно до пункту 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 533 від 23.05.2011 року (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовівідносин), посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, серед іншого розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку, але ні станом на 05.11.2019 року (дата видачі Направлень), ні на 08.11.2019 року (дата складання Актів, Протоколів, Приписів) на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю відсутня інформацію про проведення позапланової перевірки на об`єктах.

Проте, така інформація про проведення вищевказаних позапланових заходів на підставі направлень від 05.11.2019 року №№ ЯФПП-0511/6, ЯФПП-0511/7, ЯФПП-0511/8, ЯФПП-0511/9 в передбачений законом строк була розміщена на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України за відповідним посиланням https://dabi.gov.ua/prozoradabi/odeska-oblast/, із зазначенням назви суб`єктів господарювання, адреси об`єктів будівництва, підстави проведення перевірки та самих направлень.

Твердження позивача про те, що жодної перевірки посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в присутності ОСОБА_1 не проводилося та в процесі здійснення перевірки фактично не здійснювалося жодних дій, суд не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи слідує, що за результатами проведеної позапланової перевірки, Головними інспекторами були складені наступні документи: акти за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 08.11.2019 року №№ ТФПП-05/11-6-1, ТФПП-0511/7-1, ТФПП-0511/8-1, ТФПП-0511/9-1; протоколи про адміністративні правопорушення від 08.11.2019 року; приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.11.2019 року.

Окрім цього, акти та протоколи містять особистий підпис позивача ОСОБА_1. з вказівкою дати 08.11.2019 року, що підтверджує те, що позивач і був присутнім під час позапланових заходів, і відповідачем були вчинені певні дії, в ході яких були складені відповідні вище приведені документи.

Також, під час складання протоколів позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, а також повідомлено, з відображенням у тексті протоколів, що розгляд справ про адміністративні правопорушення відбудеться 22.11.2019 року о 14 год. 00 хв., 14 год. 15 хв., 14 год. 30 хв., 14 год. 45 хв. у приміщенні Департаменту, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 302 (3-й поверх, канцелярія Департаменту).

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто, враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення відповідачем не розглядались одночасно, так як були призначені на різний час, суд, у відмові в задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів справ про притягнення до адміністративної відповідальності, не вбачає порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

Суд вважає неспроможним твердження позивача про те, що ніяких будівельних робіт, як то, демонтаж несучих конструкцій, розширення віконних прорізів, влаштування скляного вхідного глупу (вітринного типу) на фасаді приміщення, власниками об`єктів не здійснювалось, в тому числі через укладення договору оренди між ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з наступних підстав.

26 квітня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , з однієї сторони, як співвласники майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, які іменуються «Орендодавці» та ОСОБА_4 з іншої сторони, як «Орендар» уклали договір оренди, за яким орендодавці передають належні їм частки в праві спільної часткової власності нерухоме майно, зазначене в п. 2.1 цього Договору, Орендарю в строкове платне користування (а.с. 91-94).

Згідно пункту 2.1. Договору, об`єктом оренди є 2/3 частини квартири під номером 2 (два), яка знаходиться в будинку під номером АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до п. 3.3. Договору, орендар зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату; користуватися майном відповідно до його призначення; проводити капітальний та поточний ремонт Об`єкта оренди, в разі необхідності; утримувати в належному стані і оберігати майно та відповідати згідно з чинним законодавством за всі можливі зміни, пошкодження і (або) інші наслідки, які сталися в результаті використання майна протягом дії цього Договору; нести відповідальність за виконання своїх обов`язків, передбачених цим Договором; у зв`язку з проведенням будь-яких робіт на Об`єкті оренди, самостійно та за свій рахунок в установленому законодавством порядку отримати всі необхідні документи та дозволи у компетентних органів, необхідні для здійснення таких робіт (у випадках встановлених законодавством); повернути Орендодавцям майно після закінчення строку дії цього Договору в належному стані з урахуванням зносу.

Положеннями п. 3.4. Договору встановлено, що орендар має право: вносити пропозиції Орендодавцям щодо зміни умов цього Договору; здійснювати за рахунок власних коштів реконструкцію, технічне переоснащення, переобладнання, перепланування, капітальний ремонт та будь-які інші роботи на Об`єкті оренди без згоди Орендодавців; залишати за собою проведені ним поліпшення Об`єкту оренди, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від Об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди; на переваги перед іншими претендентами на укладення договору оренди на новий строк після спливу строку цього Договору у разі, якщо Орендар належно виконував свої обов`язки за цим Договором; передавати у суборенду Об`єкт оренди в цілому та/або його частину іншій юридичній чи фізичній особі, або укладати будь-які угоди, які стосуються використання об`єкта оренди, без попередньої письмової згоди Орендодавців.

07.05.2019 року між вказаними вище сторонами Договору оренди, було укладено додаткову угоду № 1 про зміну об`єкта оренди у Договорі оренди від 26.04.2016 року, за яким сторони дійшли згоди змінити п. 2.1,2.2,2.3 Договору та викласти їх у наступних редакціях:

«2.1 .Об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме:

2/3 частки нежитлового приміщення №2/1, загальною площею 39,5 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

2/3 частки нежитлового приміщення №2/2, загальною площею 44,6 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

2/3 частки нежитлового приміщення №2/3, загальною площею 50,2 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

2/3 частки нежитлового приміщення №2/4, загальною площею 31,7 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101» (а.с. 95-96).

В той же час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , 2 /3, 2 /2, 2/1, 07.05.2019 року зареєстровано право приватної власності, а саме спільна часткова в розмірі частки 1/3, де власниками зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Ст. 360 ЦК України встановлює обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, зокрема співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рівноправними співвласниками вказаних приміщень, на яких в рівних частинах розповсюджується відповідальність за стан об`єктів, які перебувають у їх віданні, та які, в свою чергу, не звільняються від відповідальності за дії інших співвласників об`єктів.

Згідно перевіреної судом інформації з Державного реєстру нерухомих пам`ятників України, будинок за адресою: АДРЕСА_2 , прийнятий під охорону держави на підставі наказу Міністерства культури і туризму від 20.06.2008 за № 728/0/16-08, відповідно до якого, даний будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення «Особняк Переяславцева кінець XIX ст.» (охоронний № 293-ОД).

Як встановлено судом, вищевказаний об`єкт будівництва, згідно норм ДСТУ-Н Б В. 1.2-16-2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва», ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС3, що також не заперечується позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України"Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 , який є орендарем згідно вищевказаного договору оренди, має право власності лише на 1/3 частку у спільній частковій власності на зазначені нежитлові приміщення, для отримання дозволу на виконання будівельних робіт у приміщеннях в будинку, він мав отримати згоду інших співвласників.

Таким чином, суд критично ставиться до твердження позивача, що починаючи з 26.04.2019 року, після набуття позивачем права власності на квартиру, яку згодом було поділено на чотири самостійні об`єкти, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 вибули з фактичного володіння та користування майном, яке опинилося у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , що вказує на неможливість здійснення позивачем яких-небудь будівельних робіт на таких об`єктах.

З тих же підстав, суд не приймає до уваги і тези позивача, що посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не доведений факт того, що ОСОБА_1 після набуття у власність об`єктів здійснювались у них будівельні роботи та на те, що не з`ясовувалося питання про те, чи виконувалися будь-які будівельні роботи на об`єктах їх попередніми власниками та користувачами, оскільки виходячи з вищезгаданих положень законодавства, особа, отримуючи право власності на об`єкт має слідкувати за її станом, утримувати та оформлювати всю необхідну документацію, як і нести відповідальність за порушення норм щодо цього об`єкту.

Також, посилаючись як на підставу для скасування постанови, позивач стверджує, що в протоколах та постановах відсутні дата та час вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо врахувати, що будівельні роботи в залежності від виду та складності робіт найчастіше передбачають досить тривалий процес, то і правопорушення пов`язане з самовільним виконанням будівельних робіт без дозволу на їх виконання, яке розглядається у даному позові, є триваючим.

Такого ж висновку, у схожих правовідносинах (хоча і з інших підстав) дійшов ВАСУ в постанові від 25.03.2015 у справі № К/800/25103/14, зазначивши, що правопорушення у вигляді експлуатації об`єкта без його введення в експлуатацію є триваючим, пов`язане з безперервним невиконанням встановлених законом правил і регламентованих законодавством обов`язків, факт притягнення до відповідальності не звільняє позивача від виконання обов`язку щодо припинення порушення та введення об`єкта в експлуатацію, не свідчить про правомірність експлуатації позивачем цього об`єкта на момент перевірки, не є підставою для звільнення від відповідальності у разі встановлення факту такого порушення в подальшому.

То ж, не зважаючи на те, що момент початку вказаних робіт дійсно встановити не представилось можливим, але враховуючи, що з моменту отримання приміщень у власність та до моменту перевірки (протягом півроку) будь-які дозволи щодо виконання робіт, позивачем не отримувались та будь-яких повідомлень про невідповідність фасаду будівельним нормам, тощо, з його боку до відповідних органів не надавалось, суд не може погодитись з твердженням щодо дати вчинення правопорушення, оскільку головну роль, в даному випадку відіграє саме момент виявлення правопорушення, а саме - день проведення відповідачем перевірки 08.11.2019 року, в ході якої було виявлено, що ОСОБА_1 , як співвласником, за адресою: АДРЕСА_2 приміщеннях 2/4, 2/3, 2/2, 2/1 самовільно виконані будівельні роботи без дозволу на їх виконання, а саме: демонтовано несучі конструкції, розширено віконні прорізи влаштовано скляну вхідну групу (вітринного типу) на фасаді приміщення, чим порушено п. 3 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 3 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466.

Крім того, відповідно до пункту 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 408, що діяла на момент виникненн спірних правовідносин) основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:

підготовка і внесення на розгляд Міністра розвитку громад та територій пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до компетенції Держархбудінспекції;

здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках;

ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Стаття 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року встановлює, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року передбачено, що Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Як вже зазначалось, згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України"Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Пункт 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 встановлює, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

Також, згідно до ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» № 1805-III від 8 червня 2000 року пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

У відповідності до п.21 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 06.04.1995 року №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як випливає з матеріалів справи, станом на момент перевірки, відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з травня 2011 року, інформація щодо реєстрації позивачем документу, що право на виконання будівельних робіт на Об`єктах будівництва за адресою: АДРЕСА_1, в приміщеннях 2/4, 2/3, 2/2, 2/1 - відсутня.

Пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 533 від 23.05.2011 року (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовівідносин) передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Згідно ч. 7 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3) , тягне за собою накладення штрафу від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, проаналізувавши вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що постанови по справам про адміністративні правопорушення № 242 від 22.11.2019 року, № 243 від 22.11.2019 року, № 244 від 22.11.2019 року, № 245 від 22.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП є законною, оскільки складені відповідною уповноваженою посадовою особою, в межах її компетенції та з дотриманням передбаченої законом процедури, а тому підстав для їх скасування суд не вбачає.

Відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку; орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного; правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на це, суд вважає, що посилання позивача на невідповідність оскаржуваних постанов КУпАП та іншим нормативно-правовим актам, як на підстави скасування цих постанов, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Позивачем не надано доказів, які б спростовували обставини, викладені головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровською Ольгою Володимирівною в оскаржуваних постановах, якими накладено адміністративні стягнення.

Більш того, навпаки, вбачається помилкове тлумачення позивачем положень законодавства щодо процедури проведення перевірок відповідачем та їх наслідків, на свою користь.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Між тим, на відміну від позивача, відповідач свою позицію суду повністю довів та обґрунтував.

Відтак, виходячи з викладеного, суд вважає, що оскаржувані постанови винесені посадовою особою у межах повноважень, зміст постанов відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті.

Решта доводів та заперечень сторін по суті позовних вимог не спростовуються. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, суд перевіряючи законність і обґрунтованість винесених постанов по справі про адміністративне правопорушення, в межах повноважень щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а також підстав звернення до суду, приходить до висновку, що необхідно залишити постанови без зміни, а позов без задоволення.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 та відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 242-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Распоровської Ольги Володимирівни, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов по справам про адміністративні правопорушення № 242 від 22.11.2019 року, № 243 від 22.11.2019 року, № 244 від 22.11.2019 року, № 245 від 22.11.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 червня 2020 року.

Суддя Л.М. Чернявська