Справа № 628/231/20
Суддя: Шиховцова А. О.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 628/231/20
Провадження № 2-а/628/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 р. м. Куп`янськ

Куп`янський міськрайоний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Шиховцової А.О.,

за участю секретаря - Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Куп`янську адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Харківській області, поліцейського батальйону №2 роти № 2 управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гунченка Сергія Юрійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 31.01.2020 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського батальйону №2 роти № 2 управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гунченка Сергія Юрійовича, згідно якого просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2040773 від 29.01.2020, вказавши наступне.

29.01.2020 року відповідачем була складена постанова серії ЕАК № 2040773, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 255 грн. У цій постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 та здійснив рух прямо зі смуги, з якої дозволено рух тільки ліворуч, чим порушив пп. «ґ» п.8.4. ПДР України.

Позивач зазначає, що не згоден з даною постановою, так як він рухався по полосі, що дозволяє рух прямо та наліво, жодного правопорушення не вчиняв. Вважає, що відповідач не надав жодних доказів вчинення ним правопорушення. У графі 9 Постанови, де вказуються додатки до постанови, відповідач не вказав жодного додатку, отже до постанови не додано жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Відповідач під час складання постанови не вніс як додатки будь-які докази до постанови, не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий здійснювався), як то передбачено ч. 3 ст. 283 КУпАП, а тому не має права посилатися у майбутньому на будь-які докази. Позивач вважає, що враховуючи це, можна констатувати, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина в інкримінованому правопорушенні, а тому, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також, позивач зазначає, що відповідач не роз`яснив йому його права та обов`язки, як то передбачено ч. 2 ст. 279 КУпАП.

Крім того, як зазначає позивач, ним були заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та залучення захисника, оскільки йому необхідний був професійний захист юриста, але ці клопотання відповідач залишив без розгляду і знехтував його правами.

Позивач також вказує на те, що відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Відповідач обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановлений законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2, 278 279, 280, 281 КУпАП, спираючись при цьому на постанову ВСУ від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Ухвалою від 03.02.2020 р. суд відкрив провадження у даній справі.

25.02.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову, посилаючись на те, що доказом порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП є відеозапис з боді-камери № ХАА2429, запис з відео регістратора Xiaomi YI Smart Car та поліцейські Кобрин В.І. , Біблая М.М. , які були присутні під час розгляду справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Твердження позивача, що йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України не відповідає дійсності, оскільки одразу перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення, всі права були роз`яснені, також було названо свою посаду, спеціальне звання та прізвище і роз`яснено причину зупинки. Позивачеві неодноразово було запропоновано отримати повідомлення про перенесення розгляду справи на іншу дату, так як на етапі розгляду справи він заявив клопотання про це, однак позивач самостійно відмовився від отримання повідомлення та отримав копію постанови, що було зафіксовано на службову боді-камеру згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Відповідач зазначає, що оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, він постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Після цього позивача було ознайомлено з винесеною постановою та повідомлено порядок її оскарження та наслідки невиконання, передбачені ст. 307, 308 КУпАП. До відзиву додано диск з відеозаписом події.

Позивач подав відповідь на відзив.

Справа розглядається за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, визначеними ст. 286 КАС України, про що було зазначено в ухвалі про відкриття провадження у даній справі.

Згідно ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями, зокрема, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Подання відповіді на відзив у даній категорії справ не передбачено нормами КАС України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.02.2020 р. підтримав позов, надав пояснення, у подальшому у судове засідання на виклик не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.18,28,34,36,39), заяв про розгляд справи без його участі чи про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.12,13,24,27,41).

На підставі ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного.

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2040773 від 29.01.2020 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 6). У постанові зазначається, що 29.01.2020 р. о 15:36 год. за адресою: м. Харків, пл. Павлівська, 6, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18. та здійснив рух прямо зі смуги, з якої дозволено рух тільки ліворуч, чим порушив п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків. У графі «до постанови додаються» відсутні будь-які записи.

Згідно п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, дорожні знаки поділяються на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису на диску, наданого до суду відповідачем, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 15.04.2020 р. у м. Харків, пл. Павлівська, здійснив рух прямо зі смуги, з якої дозволено рух тільки ліворуч, отже не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18., а тому даним відеозаписом підтверджується факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Автомобіль патрульної поліції рухався позаду автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , і одразу після виявлення поліцейськими факту порушення позивачем порушення вимог дорожнього знаку та розмітки проїзної частини дороги, був ними зупинений. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейський представився, назвавши свою посаду, спеціальне звання та прізвище та повідомив причину зупинки, роз`яснив позивачеві права, якими користується особа під час притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. При цьому, позивач повідомив, що він нічого не порушував, на що поліцейський повідомив, що дане порушення зафіксовано відеозаписом з службової камери - відорегістротора, який надав для перегляду ОСОБА_1 . Позивач запитав у поліцейського, чому не були зупинені інші автомобілі, які рухалися попереду нього і також не виконали вимоги дорожнього знаку та розмітки проїзної частини дороги, на що поліцейський відповів, що він дуже сподівався на те, що позивач виконає поворот ліворуч і не допустить порушення, але цього не сталося і тому його автомобіль був зупинений. Позивач повідомив поліцейському, що бажає мати захисника і йому було запропоновано для цього час та можливість перенесення розгляду справи та отримання повідомлення про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з наявністю клопотань. Позивач також зазначив, що бажає ознайомитися з матеріалами справи, на що йому було представлено відеозапис, який він переглянув. Потім, ОСОБА_1 відмовився від перенесення розгляду справи на іншу дату та захисника, повідомивши, що бажає отримати постанову на місці. Відносно водія ОСОБА_1 за результатами розгляду справи, на місці вчинення адміністративного правопорушення, було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Отримавши постанову, ознайомився з нею та повідомив, що буде оскаржувати. При розгляді поліцейським справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено про здійснення при цьому відеозапису на боді-камеру та наявність зафіксованого факту порушення позивачем Правил дорожнього руху на відео регістраторі, з якими він був ознайомлений шляхом перегляду відео та зауважень не мав.

Отже, суд вважає, що зафіксований факт здійснення позивачем руху прямо зі смуги, з якої дозволено рух тільки ліворуч, не виконання ним вимог дорожнього знаку 5.18., знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, є порушенням п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху та складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивача на те, що він не вчиняв жодного порушення, що відповідачем не були роз`яснені його права, залишені відповідачем без розгляду його клопотання про залучення захисника, ознайомлення з матеріалами справи, та порушено процесуальний порядок розгляду справи, є безпідставними. Всі зауваження позивача, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знайшли свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання уникнути адміністративної відповідальності.

У ІІІ розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місце реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 2 третього розділу вищевказаної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, при винесенні постанови поліцейським було дотримано вимоги ст. 222 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським з`ясовано факти, які підтверджують вину правопорушника, та враховано всі обставини по справі і його дії по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є законними, постанова винесена уповноваженою особою, при винесенні оспорюваної постанови порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не встановлено, відповідачем досліджені докази визначені ст. 251 КУпАП і правомірно надана оцінка.

За вказаних обставин, суд вважає, що відповідачем цілком правомірно прийнято оскаржувану постанову та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на неможливість прийняття до уваги в якості доказу відеозапису зі службової боді-камери, якою зафіксовано здійснене позивачем правопорушення, з тих підстав, що в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено інформації про технічний засіб, яким його здійснено, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі данні технічних приладів, що мають функції відеозапису, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Водночас суд зазначає, що процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV вказаної Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

При цьому, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Натомість такі відомості мають зазначатись у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним судом України у постанові від 14.02.2018 р. по справі № 536/583/17.

Згідно ст.ст. 72, 73, 74, 75 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для не прийняття до уваги наданого відповідачем відеозапису, на якому зафіксовано здійснення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.

Таким чином, судом не встановлені підстави для скасування відповідної постанови і задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 77, 241-243, 246, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Харківській області, поліцейського батальйону №2 роти № 2 управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Гунченка Сергія Юрійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного судучерез Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О.Шиховцова