Справа № П/811/1672/14
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2020 року

Київ

справа №П/811/1672/14

адміністративне провадження №К/9901/19869/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2014 року (суддя Кармазина Т.М.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року (головуючий суддя Баранник Н.П., судді: Малиш Н.І., Щербак А.А.)

у справі № П/811/1672/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиргородський цукор»

до Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомиргородський цукор» (далі - позивач, Товариство) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (після реорганізації Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області) (далі - відповідач, податковий орган) в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 27.06.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року, адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення податкового органу від 18 квітня 2012 року № .

При розгляді справи суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами правомірності прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Податковий орган зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неповно встановили обставини справи та неповною мірою дослідили докази, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на касаційну скаргу від Товариства на адресу Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом, в період з 20.02.2012 року по 02.04.2012 року, проведена планова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 01.10.2010 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складений акт №3/2210/1710/32119999 від 09.04.2012 року.

За висновками акту, перевіркою встановлено порушення позивачем п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування від усіх видів діяльності декларації в сумі 14 476 506 грн, в тому числі за 4 квартал 2011 року в сумі 14 476 506 грн.

На підставі акта перевірки, 18.04.2012 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (податкова декларація від 19.02.2012 року № ) у розмірі 14 476 506 грн, в тому числі за 4 квартал 2011 року - 14 476 506 грн.

За приписами частини 1 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для загального висновку щодо завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 4 квартал 2011 року в сумі 14 476 506 грн, як зазначено в касаційній скарзі, стало:

1) завищення рядку 05.1 декларації з податку на прибуток за 3 та 4 квартали 2011 року на суму 32 267 543 грн;

2) заниження рядку 05.1 декларації з податку на прибуток за 2 кв. 2011 року на суму 13 078 880 грн;

3) заниження рядку 06.1 декларації з податку на прибуток за 2-4 кв. 2011 року на суму 4712 157 грн.

Водночас, завищення рядку 05.1 декларації з податку на прибуток за 3 та 4 кв. 2011 року на суму 32 267 543 грн сформовано за рахунок:

1) порушення п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України у зв`язку з невірним перенесенням даних з головних книг по рахункам 901 та 26 до декларацій з податку на прибуток за 3 квартал 2011 року в сумі 1 946 119 грн.;

2) порушення п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України у зв`язку з ненаданням до перевірки видаткових накладних на придбання цукрового буряку в ПП «Агрофірма "Митрофанівська» на загальну суму 30 321 423, 70 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Товариством (замовник) та ПП «Агрофірма «Митрофанівська» (виробник) укладено угоду на закупівлю цукрових буряків для виробництва цукру №01/08-11 від 01.08.2011 року.

Згідно до п. 3.1 угоди, виробник цукрових буряків зобов`язується виростити цукрові буряки на площі 1 665 га та продати замовнику цукрові буряки в кількості 75 000,00 т +/- 10%, що відповідають вимогам ДСТУ 4327:2004 «Коренеплоди цукрових буряків для промислового перероблення. Технічні умови».

Факт поставки ПП «Агрофірма «Митрофанівська» та отримання позивачем товару цукрових буряків підтверджується видатковими накладними, копії яких приєднано до матеріалів справи.

Як зазначено в касаційній скарзі, відповідно журналів ордерів по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Товариством у 4 кварталі 2011 року придбано цукрового буряку на загальну суму 46 162 272,66 гр.

До перевірки надано видаткові накладні на загальну суму 9 776 465,21 грн.

За приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

На підставі наведеного податковим органом зроблений висновок що придбання на суму 36 385 708,45 грн не підтверджено видатковими накладними (обсяг без ПДВ 30 321 423,70 грн).

Податковий орган стверджує, що під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанцій, позивач не надав видаткові накладні, що підтверджували б у повному обсязі придбання визначеної договором кількості товару.

Проте, вказаний довід податкового органу спростовується матеріалами справи, до яких надано видаткові накладні, виписані ПП «Агрофірма «Митрофанівська» у 4 кварталі 2011 року на виконання умов договору №01/08-11 від 01.08.2011 року (том 1 арк. с. 247-250, том 2 арк. с. 1-41) на загальну суму 46 162 272,66 гр.

Враховуючи зазначене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що податковим органом не надано доказів, які б свідчили про порушення позивачем вимог п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в частині завищення рядку 05.1 декларації за 4 квартал 2011 року на суму 30 321 423,70 грн. по взаємовідносинам з ПП «Агрофірма «Митрофанівська».

Судами попередніх інстанцій встановлено що порушення щодо заниження рядку 05.1 декларації за 2 квартал 2011 року на суму 13 078 880 грн та відповідно завищення рядку 06.1 декларації за 2 квартал 2011року на суму 13 078 880 грн, фактично визнається позивачем. Яким 19.02.2012 року подано до податкового органу уточнюючі показники за 2 квартал 2012 року додатків СВ (собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) та ЗВ (загально виробничі витрати) (том 2 арк. с. 59-62), де відповідно позивач намагався усунути дані порушення. При цьому уточнюючої податкової декларації за 2 квартал 2011 року, позивачем подано не було.

Натомість позивачем не визнається порушення щодо завищення та заниження витрат за 3, 4 квартал 2011 року, оскільки податковим законодавством не передбачено такого порушення як неправильне перенесення даних з головних книг до декларацій за вказані періоди.

Як визначено п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.02.2012 року, тобто до початку перевірки, позивачем направлено до податкового органу уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 4 квартал 2011 року (том 1 арк. с. 241-243).

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що неправильне перенесення даних з головних книг до декларацій, про які зазначає відповідач, ніяким чином не вплинули на податкові зобов`язання позивача та розрахунки з бюджетом.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами правомірності прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Маловисківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року у справі № П/811/1672/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко