Справа № 140/114/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/114/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" до приватного виконавця Таранка Дмитра Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача акціонерне товариство "Альфа Банк" про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Волиньбакалія" (далі ПАТ "Волиньбакалія", позивач) звернулося з позовом до приватного виконавця Таранка Дмитра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови №60898190 від 16.12.2019 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 8 845 122,69 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.01.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі - банк) та ТОВ «ПАККО холдинг» (надалі - позичальник) був укладений кредитний договір №06.1 -20/002 (надалі -кредитний договір).

У відповідності до п. 1.1. кредитного договору, банк відповідно до умов цього договору надає позичальнику кредит із загальною сумою кредиту 100 000 000,00 грн (сто мільйонів) гривень з можливістю отримувати в гривні та з терміном кредиту до 31.12.2020.

В якості забезпечення виконання позичальником (ТОВ «ПАККО Холдинг») забезпеченого зобов`язання за кредитним договором, між банком (ПАТ «Укрсоцбанк»), та ТОВ «Волиньбакалія» 06.03.2013 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ариванюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 626.

Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору від 06.03.2013, предметом іпотеки є:

- будівля, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв., що знаходиться за адресою: Волинська обл ., м.Ковель, вул.Грушевського, 104А;

- земельна ділянка, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041, що знаходиться за адресою: Волинська обл ., м.Ковель, вул.Грушевського, 104А;

- земельна ділянка, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, вул.Грушевського, 104А.

26.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1932, яким звернуто стягнення на вказане нерухоме майно на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк»).

16.12.2019 на підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60898190 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 8 845 122,69 грн.

Позивач вказує на те, що ПАТ "Волиньбакалія" не є стороною кредитних відносин між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТзОВ "ПАККО Холдинг" за кредитним договором № 06.1-20/002, а є лише іпотекодавцем відповідно до договору іпотеки і несе відповідальність за змістом частини 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" за невиконання боржником основного зобов`язання лише в межах вартості предмета іпотеки.

Умовами п.1.3 іпотечного договору від 06.03.2013 визначено, що вартість предмету іпотеки на день підписання іпотечного договору складає 4 532 100,00 грн, натомість розмір основної винагороди визначеної приватним виконавцем в оскаржуваній постанові складає 8 845 122, 69 грн.

Тобто розмір тільки основної винагороди приватного виконавця є більшим за договірну (оціночну) вартість майна, яким поручився позивач, що є абсолютно не співрозмірним по відношенню до відповідальності позивача (іпотекодавця).

Крім того, до моменту винесення 16.12.2019 оскаржуваної постанови про стягнення з боржника основної винагороди вже було продано майно ТОВ «Пакко Холдинг» та ТОВ «Торговий центр Темпо» для погашення боргу перед банком на загальну суму 39 990 184,88 грн.

Тому і з цих підстав розмір заборгованості - сума, що підлягає стягненню приватним виконавцем та є базою для визначення основної винагороди виконавця станом на 16.12.2019 року не може в жодному разі становити 88 451 226,90 грн, оскільки стягувач (банк) вже отримав понад 39 млн. грн за рахунок коштів від реалізації майна. Про вказані обставини відповідачу було відомо, оскільки він безпосередньо і проводив стягнення коштів

Оскільки приватному виконавцю Таранко Д.В. на момент винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди не була відома вартість реалізації об`єктів іпотеки та не було фактично стягнуто жодної суми в межах процедури виконавчого провадження, а розмір заборгованості перед стягувачем станом на сьогодні не відповідає розміру, що вказаний у виконавчому документі, позивач вважає оскаржувану постанову №60898190 від 16.12.2019 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 8 845 122, 69 грн протиправною та просить її скасувати.

В судове засідання призначене на 27.05.2020 представник позивача не прибув, однак 26.05.2020 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні, що відбулося 27.05.2020, позовних вимог не визнав та пояснив, що відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною четвертою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною третьою статті 45 Закону №1404-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відтак, виносячи оскаржувану постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 8 845 122,69 грн він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання призначене на 01.06.2020 представник позивача, відповідач та третя особа не з`явилися.

При цьому, позивач 01.06.2020 подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у заяві від 01.06.2020 просить розглянути справу за його відсутності, а в позові відмовити.

Третя особа у встановлений судом строк не скористалася правом на подання пояснень щодо позову.

На виконання ухвали суду приватним виконавцем Таранко Д. В. за вих. №1056 від 25.05.2020 надано копії матеріалів виконавчого провадження (том 2 а.с. 20-158).

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Згідно частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що 26.10.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. вчинив виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 1932) про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: будівлю, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104 А; земельну ділянку, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 104 А; земельну ділянку, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, вул. Грушевського, 104А.

Зазначене нерухоме майно передане в іпотеку Іпотекодавцем - Публічним акціонерним товариством "Волиньбакалія" , місцезнаходження: 43005, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савури, 21А, рахунок № НОМЕР_1 в AT "АЛЬФА БАНК", МФО 300023 за Договором іпотеки від 06.03.2013, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. за реєстровим №626 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №06.1-20/002 від 11.01.2013, укладений між Стягувачем-Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", в подальшому правонаступником є Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" та Боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАККО ХОЛДИНГ", місцезнаходження: 43005, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савури, 21А, рахунок № НОМЕР_2 в AT "АЛЬФА БАНК", МФО 300023.Стягнення здійснюється за період з 19 липня 2017 року по 20 липня 2018 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, пропонувалось частково задовольнити вимоги стягувача - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", в подальшому правонаступником є Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , рахунок № НОМЕР_3 в AT "АЛЬФА БАНК", МФО 300023) у розмірі 88451226,90 гривень (вісімдесят вісім мільйонів чотириста п`ятдесят одна тисяча двісті двадцять шість гривень 90 копійок).

Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення двадцять шостого жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року. Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом року з моменту його вчинення (том 2 а.с. 153).

У свою чергу, 16.12.2019 до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Д. В. надійшла заява уповноваженого представника АТ "Альфа Банк" Корецького І. Г. про відкриття виконавчого провадження з виконавчого напису №1932, виданого 26.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. (том 2 а.с. 139).

Приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. 16.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60898190 з примусового виконання виконавчого напису №1932, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.В. про звернення стягнення на майно, яке передане в іпотеку іпотекодавцем - ПАТ "Волиньбакалія". У постанові про відкриття виконавчого провадження вказано, що документ (виконавчий напис) вступив в законну силу (набрав чинності) 26.10.2019 (том 2 а.с 136).

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем Таранко Д.В. 16.12.2019 винесено постанову про стягнення з боржника ПАТ «Волиньбакалія» основної винагороди у сумі 8 845 122,69 грн (том 2 а.с. 128-130).

Не погоджуючись із вказаною постановою приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, позивач у межах строку звернення до адміністративного суду, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України (у десятиденний строк з дня, коли позивач дізнався про порушення прав, свобод чи інтересів звернувся до суду з позовною заявою (позов направлено поштовим зв`язком, здано на пошту 30.12.2019).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчі написи нотаріусів підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Приписами статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною четвертою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною першою статті 42 Закону №1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 45 Закону №1404-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - № 1403-VIII).

Статтею 31 Закону № 1403-VIII врегульовано питання винагороди приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 31 Закону № 1403-VII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Частиною третьою статті 31 Закону № 1403-VII визначено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 31 Закону № 1403-VII). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина п`ята статті 31 Закону № 1403-VII).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону № 1403-VII).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина сьома статті 31 Закону № 1403-VII).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця" (далі - Порядок № 643).

Відповідно до пункту 19 Порядку №643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом №1404-VIII одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення.

Разом з тим, приватний виконавець зобов`язаний одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження прийняти постанову про стягнення основної винагороди, в якій навести розрахунок останньої та порядок її стягнення. Така постанова виноситься незалежно від початку примусового виконання. У постанові про стягнення основної винагороди зазначається її розмір, виходячи з усієї суми стягнення за виконавчим документом або вартості майна, що підлягає передачі.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д.О. з метою примусового виконання виконавчого напису №1932 виданого 26.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2019 ВП №60898190, одночасно з якою на виконання вимог статті 27 Закону №1404-VIII в цьому ж виконавчому провадженні винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Суд вважає, що у відповідача були правові підстави для винесення постанови про стягнення з позивача основної винагороди, разом з тим, визначаючись із розрахунком суми винагороди, що підлягає стягненню в межах даного виконавчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (частина шоста статті 48 Закону № 1404-VIII).

У даному випадку приватним виконавцем Таранком Д. В. суму основної винагороди визначено у розмірі 8845122,69 грн, яка обрахована як 10 відсотків від суми заборгованості за кредитним договором ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", яка склала 88451226,90 грн. Разом з тим, суд зазначає, що сума 88451226,90 грн є сумою заборгованості саме ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", а не позивача (боржника у виконавчому провадженні), а стягнення звернуто на предмет іпотеки нерухомого майна боржника.

Як встановлено судом, 11.01.2013 між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТзОВ "ПАККО Холдинг" був укладений кредитний договір № 06.1-20/002.

В якості забезпечення виконання позичальником забезпеченого зобов`язання за кредитним договором, між банком, та ВАТ "Волиньбакалія" 06.03.2013 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ариванюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 626.

Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору від 11.03.2013 р., предметом іпотеки є:?

- будівля, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, вул.Грушевського, 104А;

- земельна ділянка, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, вул.Грушевського, 104А;

- земельна ділянка, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, вул.Грушевського, 104А.

Умовами п.1.3 Іпотечного договору від 06.03.2013 визначено, що вартість предмету іпотеки на день підписання іпотечного договору складає 4 532 100,00 грн (том 1 а.с. 149-159).

За вказаним вище кредитним договором рішенням господарського суду Волинської області від 10.10.2018 у справі № 903/614/17 задоволено частково позов ПАТ "Укрсоцбанк" та стягнуто солідарно з ТзОВ "Пакко Холдинг" та ТзОВ "Торговий центр Темпо" в користь Акціонерного товариства 88 451 226,90 грн, з них 63 450 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 16562543,69 грн заборгованості по відсотках за користування кредитом, 5070562,11 грн пені по тілу кредиту, 3 368 121,10 грн пені по відсотках, а також 590 470,15 грн витрат по сплаті судового збору (том 1 а.с. 165-174).

26.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною було вчинено Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1932, яким звернуто стягнення на вищеописане майно на користь Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" (правонаступник ПАТ "Укрсоцбанк").

Таким чином у зв`язку із неналежним виконанням ТзОВ "Пакко Холдинг" грошових зобов`язань було звернено стягнення на предмет іпотеки, що переданий ПАТ "Волиньбакалія".

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Частиною першою-другою статті 15 Закону №1404-VIII визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник <…> Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У виконавчому написі від 26.10.2019 №1932, на виконання якого відповідачем відкрито виконавче провадження №60898190 та винесено оскаржувану постанову, боржником вказано саме ПАТ "Волиньбакалія", за рахунок майна якого погашатиметься заборгованість ТзОВ "Пакко Холдинг".

За таких умов основна винагорода державного виконавця має визначатися виходячи з вартості майна, на яке звернуто стягнення, а не від суми заборгованості ТзОВ "Пакко Холдинг" за кредитним договором в розмірі 88451226,90 грн. У виконавчому написі вартість переданого на реалізацію майна не визначено.

При цьому фактичне виконання стягнення в рахунок погашення заборгованості шляхом продажу нерухомого майна (будівлі, закритого складу Г-1 та земельних ділянок) з публічних торгів може відбутися на суму, відмінну від тієї, що визначена як початкова ціна, а відтак і розмір основної винагороди приватного виконавця може змінитися.

Крім того, підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та основна винагорода обраховується від розміру фактично стягнутих сум.

Розмір належної до стягнення з ПАТ "Волиньбакалія" (боржника) суми основної винагороди повинен розраховуватись від вартості приміщень та земельних ділянок, які йому належать та на які звернено стягнення, а не від суми заборгованості позичальника (ТзОВ "Пакко Холдинг"). Оскільки, така вартість на момент відкриття виконавчого провадження не встановлена, тому розмір основної винагороди приватного виконавця мав бути встановлений не в грошовому, а лише в процентному співвідношенні (10 %) від суми, за яку в майбутньому буде реалізовано нерухоме майно на яке звернуто стягнення, порядок обчислення та стягнення такої винагороди мав бути обумовлений в постанові про стягнення основної винагороди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 в справі №640/16855/19, де суд апеляційної інстанції підтвердив, що вірним є стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження в розмірі 10% сум лише, що будуть фактично стягнуті, повернуті або вартості майна боржника переданого стягувачу за виконавчим документом.

Оскільки в оскаржуваній постанові приватний виконавець постановив стягнути основну винагороду у визначеній сумі (8845122,69 грн), тому така постанова приватного виконавця, з зазначенням в ній не процентного співвідношення від суми примусового стягнення, а лише конкретного розміру основної винагороди приватного виконавця, винесена передчасно, є незаконною та підлягає скасуванню.

З наведеного слідує, що відповідачем при винесенні постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.12.2019 порушено вимоги статті 31 Закону № 1403-VIII та пункту 19 Порядку № 643.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами позовних вимог не спростував та не довів правомірності оскаржуваної постанови.

Отже, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю шляхом визнання протиправною та скасування постанови №60898190 від 16.12.2019 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 8 845 122,69 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, тому до відшкодування позивачу за рахунок відповідача підлягає сума судового збору у розмірі 19 210 грн, сплачена відповідно до платіжного доручення №900 від 26.12.2019 (том 1 а.с. 10).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича від 16.12.2019 у виконавчому провадженні №60898190 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" основної винагороди приватного виконавця в сумі 8 845 122,69 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича на користь Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" судовий збір у розмірі 19 210 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: Публічне акціонерне товариства "Волиньбакалія" (43005, місто Луцьк, вулиця Клима Савура, будинок 21а, ).

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович ( 43020 , місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 54, РНОКПП НОМЕР_4 ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук