Справа № 414/1113/20
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Справа № 414/1113/20

Провадження № 2-а/414/28/2020

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кремінського ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому вказує, що постановою інспектора Кремінського ВПГУНП лейтенанта поліції Петришенка С.С. від 23.05.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425,00 грн. на підставі постанови Серія БАА № 439595.

Відповідно до вищезазначеної постанови позивач о 10 год. 23.05.2020 року в м. Кремінна по вул. Центральна, керував автомобілем ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_1 з не пристебнутим ременем безпеки та після здійснення зупинки на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив п. 2.3.в та п.9.9.б. ПДР України.

Вважає, що зазначена постанова є безпідставною, а висновок про його вину в порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на припущеннях інспектора.

Вказує, що дійсно 23.05.2020 року приблизно о 10 год. 30 хв. він рухався по вул. Центральна м. Кремінна, оскільки працівники поліції зупиняли кожного, і позивач винятком не став, його безпричинно теж було зупинено. Зупинившись на узбіччі, він відстебнув ремінь безпеки та відкрив вікно. До нього підійшов поліцейський, який вимагав надати документи, на його прохання у зв`язку з чим він повинен пред`явити їх, працівник поліції вказав, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Вказуючи, що він відстебнувся після зупинки, позивач вимагав надати докази правопорушення, яких поліцейський не надав, позивач змушений був викликати наряд поліції. Якому написав скаргу за незаконне зупинення та вимагання безпричинно документів. Після того поліцейський склав на нього постанову за не увімкнення аварійної сигналізації, після зупинки поліцейським та не пристебнення ременем безпеки.

Вважає дії інспектора Петриченка С.С. протиправними щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення про визнання його винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та просить постанову скасувати.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій наполягав на задоволенні позову. Крім того справу просив розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав клопотання та відеоматеріали. Щодо суті правопорушення ОСОБА_1 вказав, що після зупинки ним транспортного засобу останнього, ОСОБА_1 порушив ПДР України, не увімнувши аварійної сигналізації. Що підтверджує відео на диску. З адміністративним позовом не згоден.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 травня 2020 року інспектор Кремінського ВПГУНП лейтенанта поліції Петришенко С.С. на ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на місці накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 грн. на підставі постанови серія БАА № 439595.

Відповідно до вищезазначеної постанови, позивачо 10 год. 23.05.2020 року в м. Кремінна по вул. Центральна, керував автомобілем ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_1 з не пристебнутим ременем безпеки та після здійснення на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну сигналізацію, чим порушив п. 2.3.в та п.9.9.б. ПДР України. Та його дії кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с. 4).

Досліджений судом відеозапис,(а.с.14), з якого не можливо встановити, чи рухався транспортний засіб ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ким він був зупинений, причину зупинки та що він порушив.

Іншого матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.2.3 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі (підпункт змінено 11.07.2018).

Згідно п.9.9 б вказаних Правил, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.ч. 2,3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, згідно ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Аналіз наведених норм та їх системний аналіз свідчить про те, що для того щоб поліцейський мав законне право здійснити перевірку документів, спочатку він повинен мати законне право зупинки транспортного засобу у чітко регламентованих випадках, передбачених статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію". В іншому випадку це буде порушенням прав громадян.

Аналогічною справою є розгляд справи Верховним Судом України "Оскільки поліцейським не задокументовано і не доведено факту порушення позивачем ПДР України, то його вимоги про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб, є неправомірними (ВС/КАС,№ 686/11314/17, 15.03.19)

В своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

На переконання суду, підстава зупинки транспортного засобу позивача поліцією є незаконною, оскільки відсутні будь-які фактичні дані щодо цього, окрім зазначення про це у постанові, проти якої категорично заперечував позивач як під час винесення постанови так і в позовній заяві.

Наданий відповідачем відеозапис жодним чином не свідчить про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Відповідачем не надано суду будь яких фактичних матеріалів, які б поза розумним сумнівом доводили, що саме позивач дійсно порушив правила дорожнього руху і який саме пункт, статтю Правил, що і передувало б зупиненню транспортного засобу, яким керував позивач.

З огляду на зазначене, та приймаючи до уваги, що обов"язок доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, згідно чинного КАСУкраїни, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, а саме не пристебнення ременем безпеки та після здійснення зупинки на вимогу поліцейського не увімкнення аварійної сигналізації.

А тому слід позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2,5,132,139,241-246,250,251,255,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кремінського ВП ГУНП в Луганській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 439595 від 23.05.2020 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до приписів п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.М. Акулов