Справа № 160/4738/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2020 року Справа № 160/4738/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «ПОЛІТ СЕРВІС» до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
У квітні 2020 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження №61689273 від 01.04.2020 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 01.04.2020 року державним виконавцем Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 61689273. Вказана постанова була винесена на підставі заяви про примусове виконання вищевказаної постанови та датована 11.02.2020 року за вих.№ 18-28/04/1125/2020, підписана заступником начальника управління - Н.Антоненко, печатки не містить. Згідно з відомостями з ЄДРПОУ заступник начальника управління Н.Антоненко неуповноважена представляти Управління Держпраці у Сумській області у правовідносинах з третіми особами та неуповноважена вчиняти дії від імені Управління Держпраці у Сумській області без довіреності, тому до заяви про примусове виконання від 11.02.2020 року мала бути додана довіреність або в оригіналі, або у завіреній належним чином її копії. Отже, за відсутності підтвердження повноважень представника стягувача - Управління Держпраці у Сумській області державний виконавець, не перевіривши та не встановивши повноважень у заступника начальника управління - Н.Антоненко, не мав законних підстав для відкриття виконавчого провадження ВП №61689273, а тому постанова від 01.04.2020 року підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 15.05.2020 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, після усунення позивачем недоліків своєї позовної заяви.
До суду 21.05.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що в позовній заяві ПП «Політ Сервіс» посилається на те, що на заяві про примусове виконання постанови №СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС від 02.01.2020 року, що видало Управління Держпраці у Сумській області про стягнення з позивача боргу у розмірі 125 190 грн. від 11.02.2020 року за вих.№ 18-28/04/1125/2020 не міститься печатка І.Антоненко, якою підписано вищезазначену заяву. Проте заява про примусове виконання виконавчого документа не є виконавчим документом, тобто не потребує завірення печаткою. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку. Постанова №СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС від 02.01.2020 року, що видало Управління Держпраці у Сумській області про стягнення з ПП «ПОЛІТ СЕРВІС» боргу у розмірі 125 190 грн. відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
До теперішнього часу третя особа будь-яких пояснень щодо даної позовної заяви на адресу суду не надіслала.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває постанова №СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС, видана 02.01.2020 року Управлінням Держпраці у Сумській області про стягнення з Приватного підприємства «ПОЛІТ СЕРВІС» на користь держави штрафу у розмірі 125 190 грн.
Так, 01.04.2020 р. до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшла заява Управління Держпраці у Сумській області про примусове виконання вищевказаної постанови, про що свідчить відмітка на заяві із вхідним номером № 6650.
01.04.2020 року державним виконавцем Індустріального ВДВС у м.Дніпрі була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61689273 та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження №61689273 від 01.04.2020 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Спірні правовідносини між сторонами регулюються положеннями Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Досліджуючи правомірність вказаної постанови та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
5) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII).
Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Отже, з викладених правових норм видно, що правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є постанова Головного управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.
Судом встановлено, що постанова Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС від 02.01.2020 року була направлена до Індустріального відділу ДВС м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
Так, заява від 11.02.2020 року №18-23/04/1125/2020 про примусове виконання постанови №СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС від 02.01.2020 року, не є виконавчим документом, в розумінні ст.3 Закону №1404-VIII, а тому чинне законодавство не вимагає проставлення печатки уповноваженого органу на вказаній заяві.
Разом з тим, суд звертає увагу, що підставою для відкриття виконавчого провадження була саме постанова №СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС від 02.01.2020 року, яка станом на день винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2020 року №61689273 не була скасована та є чинною.
Натомість, відповідно до ч.5 ст.74 Закону № 1404-VIII рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду 23.04.2020 року, що підтверджується штампом поштового відправлення «Укрпошта», наявним на конверті, яким було направлено дану позовну заяву до суду, а отже строк звернення пропущений не був.
За викладених обставин суд робить висновок, що постанова Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ2153/1827/АВ/П/ТД/ФС від 02.01.2020 року була пред`явлена до виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в межах встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
А отже під час винесення постанови відкриття виконавчого провадження від 01.04.2020 року №61689273 відповідач діяв на підставі та за умов, передбачених чинним законодавством, а отже підстави для її скасування відсутні.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні даної позовної заяви слід відмовити, з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд, -
Судовий збір по даній справі не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма