Справа № 200/908/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року справа №200/908/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Цеваліхіної Я.І., представника відповідача Вірченка Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року (повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/908/20-а (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» (далі - ПАТ «Енергомашспецсталь») звернулось до суду з позовом до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 грудня 2019 року на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 16.12.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60893848 про стягнення з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь держави виконавчого збору в розмірі 2 494 741,72 грн. згідно виконавчого документа № 53276693 від 07.05.2018 (далі - Спірна постанова). Позивач вважав, що фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувача присуджених за наказом сум не відбулось, тому відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим просив визнати протиправною та скасувати Спірну постанову.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким рішенням, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), стверджуючи про законність стягнення з боржника виконавчого збору на підставі діючого законодавства. Крім того, апелянт зазначив, що з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, відповідачем є відповідний орган державної виконавчої служби, тому судом першої інстанції не надано оцінки щодо визначення належного відповідача у справі, чим порушено процесуальні норми права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила таке.

24 січня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. було відкрито виконавче провадження ВП 53276693 про примусове стягнення заборгованості з боржника ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі». В межах цього виконавчого провадження 07.05.2018 державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 2 494 741,72 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецького області від 30.01.2017 було відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2016 по справі № 905/78/16 строком на 1 рік до 30.012018.

В період з 20.02.2017 по 29.11.2017, під час дії відстрочки на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 по справі № 905/78/16 ПАТ «Енергомашспецсталь», самостійно сплатило суму боргу у розмірі 24 947 417,23 грн., що не заперечується сторонами по справі та підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

21 травня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. була винесена постанова про скасування процесуального документу, а саме скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 08.05.2018 при примусовому виконанні наказу № 905/78/16, виданого 06.12.2016 господарським судом Донецької області.

21 травня 2018 року виконавче провадження № 53276693 було закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі згідно виконавчого документа.

26 грудня 2019 року на адресу ПАТ «Енергомашспецсталь» надійшла Спірна постанова щодо стягнення з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь держави виконавчого збору в розмірі 2 494 741,72 грн., згідно виконавчого документа № 53276693 від 07.05.2018.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з ПАТ «Енергомашспецсталь» заборгованості в рамках виконавчого провадження № 53276693, фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувача присуджених за наказом сум не відбулось відповідно до ст. 27 Закону України № 1404-VIII, тому правові підстави для прийняття Спірної постанови про стягнення виконавчого збору відсутні.

Апеляційний суд, не вдаючись до аналізу висновків суду першої інстанції щодо суті спору, зазначає, що судом першої інстанції порушені при вирішенні справи норми процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення, виходячи з такого.

Колегія суддів надає оцінку законності рішення суду першої інстанції в межах вирішення питання належності відповідача.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України, у частині третій якої зазначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII, систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пункт 3 розділу I в редакції Наказу Міністерства юстиції № 4224/5 від 27.12.2019\

Із системного аналізу вказаних норм суд робить висновок, що державний виконавець не являється самостійним органом, у розумінні частини третьої статті 287 КАС України, а отже не може бути відповідачем у окремих категоріях адміністративних справ, визначених параграфом другим глави 11, зокрема, статтею 287 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 303/3416/17, від 26.06.2019 у справі № 303/3792/17 (номери в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74672788, 82684631 відповідно).

В позовній заяві позивач визначив відповідачем не належного відповідача, а старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В., який належним відповідачем бути не може. В свою чергу, на це не звернув уваги місцевий суд, розглянувши справу по суті саме до неналежного відповідача - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В.

Апеляційний суд звертає увагу, що підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлені статтею 48 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Відтак, допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 822/620/15 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 76580607).

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що для захисту свого порушеного права він може звернутись з позовом до належного відповідача.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Енергомашспецсталь» до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В., який є неналежним відповідачем у цьому спорі, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права.

З урахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 200/908/20-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. про визнання протиправною та скасування постанови від 16.12.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60893848 про стягнення з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь держави виконавчого збору в розмірі 2 494 741,72 грн. згідно виконавчого документа № 53276693 від 07.05.2018 - відмовити.

Повне судове рішення - 02 червня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук