Справа № 380/3288/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3288/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м. Львів, вул. Окіпна Раїса,4-а, офіс 71-А) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 02.03.2020 ВП № 61427968.

Ухвалою суду від 06.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

14.05.2020 за вх. № 4227 ел засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

14.05.2020 за вх. № 4228 ел на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач позовні вимоги заперечує повністю.

18.09.2020 за вх. № 24707 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2020 ВП № 61427968 прийнята з порушенням приписів ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи (позивача). Зазначає про те, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 . Зауважує, що відповідач, зважаючи на приписи Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» має право на ведення незалежної професійної діяльності у виконавчому окрузі міста Києва. Таким чином, на думку позивача, на момент винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61427968 у відповідача були відсутні докази того, що адреса реєстрації боржника здійснена у виконавчому окрузі міста Києва, а відтак правових підстав для винесення спірної постанови відповідач не мав. В такому випадку відповідач повинен був відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повернути цей виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.

Позивач зазначає, що пропустив строк звернення до суду та просить суд визнати причини пропуску строку звернення поважними, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні з 02.03.2020 по 20.03.2020 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівському обласному госпіталі ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи», що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного хворого № НОМЕР_2 . Кореспонденцію з постановою про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 02.03.2020 ВП № 661427968 не отримував. Дізнався про заблоковані рахунки в Ощадбанку, намагаючись зняти кошти. Крім того, позивач заначає, що в України дії карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідачем 14.05.2020 за вх. № 4228 ел та 20.05.2020 за вх. № 2517 подано письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки до приватного виконавця округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни надійшов виконавчий - виконавчий напис № 2408 від 25.02.2020, що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., у якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва. Приватний виконавець зазначив, що на законних підставах винесла спірну постанову про відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Також відповідач зазначає, що приватним виконавцем перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинному законодавству України. Так, при прийнятті до виконання зазначеного виконавчого документу не було виявлено жодної з передбачених законом підстав для його повернення стягувачу чи відмови у відкритті виконавчого провадження. Відповідач зазначила, що оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ, у якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Сторони про час, дату та місце розгляду справи на 02.06.2020 повідомлені належним чином.

Позивач у заяві від 18.09.2020 за вх. № 24707 просив суд розгяляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання 02.06.2020 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, ознайомившись з відзивом, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

25.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 2408 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 48456 А від 20.05.2017 у сумі, яка становить 13 795,60 грн.

28.02.2020 представник ТзОВ «Фінфорс» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. з заявою про примусове виконання рішення.

02.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі виконавчого напису № 2408 від 25.02.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в сумі 13 795,60 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61427968.

Не погоджуючись з вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 61427968 від 02.03.2020, вважаючи, що така прийнята відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження» позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61427968 від 02.03.2020 протиправною та просить її скасувати, оскільки, на його думку, відповідачем при відкритті виконавчого провадження не дотримано вимоги частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в частині прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчого документа за місцем проживання, перебування чи місцезнаходженням майна боржника - фізичної особи.

Щодо строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом першим частини другої статті 287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів справи спірна постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 61427968 прийнята 02.03.2020.

З даним адміністративним позовом до суду позивач звернувся, здав на пошту для скерування в суд, що підтверджується конвертом - 28.04.2020.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, позивач пропустив встановлений пунктом першим частини другої статті 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду.

Проте, Кодексом адміністративного судочинства України, а також іншими законами можуть бути встановлені інші строки звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно з ч. 3 ст. 122 цього Кодексу для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду є поважними, оскільки позивач з 02.03.2020 по 20.03.2020 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівському обласному госпіталі ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи», що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного хворого № НОМЕР_2 . Кореспонденцію з постановою про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 02.03.2020 ВП № 661427968 не отримував. Дізнався про заблоковані рахунки в Ощадбанку, намагаючись зняти кошти.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №239 до зазначеної постанови №211 внесено зміни, відповідно до яких карантин продовжено до 24.04.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року №291 до зазначеної постанови №211 внесено зміни, відповідно до яких карантин продовжено до 11.05.2020 року.

Суд прийшов до переконання, що дані обставини підтверджують поважність причин пропуску звернення до суду. Суд вважає, що пропущений процесуальний строк звернення суду слід поновити та визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду позивачем.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1403-VIII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 частини 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною 3 статті 25 Закону №1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Аналіз наведених норм права вказує, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках, приватні виконавці. Приватні виконавці здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Водночас, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: 1) за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, або 2) за місцезнаходженням майна боржника.

На підставі відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України суд встановив, що виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 є місто Київ.

Також судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні ВП № 61427968 фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, з огляду на наведене, приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна має право вчиняти дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, у територіальних межах міста Києва. Вчинення таких дій можливо у випадку, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи зареєстроване у місті Києві або ж майно боржника знаходиться у місті Києві.

Отже, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 61427968 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи.

Обґрунтовуючи правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61427968, відповідач посилався на те, що у даному випадку виконавчий документ було прийнято за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи - АДРЕСА_2 , що підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює свою діяльність та відомості щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Однак, суд вважає безпідставними вказані доводи відповідача, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до абзацу п`ятого статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Абзацом дев`ятим статті 3 цього ж Закону визначено, що документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 21 січня 2003 року по теперішній час зареєстрований у місті Львові, що підтверджується копією його паспорта, серії НОМЕР_1 (а.с.15). Про реєстрацію чи проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , яка зазначена в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 61427968 в якості адреси боржника точних відомостей відповідачем чи стягувачем не наведено та відповідних підтверджуючих вказану обставину доказів не надано. Також матеріали справи не містять письмових доказів проживання позивача за вказаною адресою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у відповідності до договору про надання позики № 48456-А від 20.05.2017, за яким позивач є боржником та про звернення стягнення заборгованості на підставі якого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 2408 від 25.02.2020 адреса позивача вказана за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_4 . Жодних інших адрес, в тому числі й адреси: АДРЕСА_3 у вказаному договорі не зазначено.

Також в матеріалах справи відсутні докази знаходження будь-якого іншого майна (рухомого та/або нерухомого), яке б належало позивачу у місті Києві.

Згідно наявної у матеріалах справи копії виконавчого напису № 7067 від 04 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказана адреса місця реєстрації боржника АДРЕСА_4 зазначена також у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» № б/н від 28.02.2020 про примусове виконання рішення.

Таким чином, при відкритті виконавчого провадження інформація про зареєстроване місце проживання позивача була відома відповідачу.

За таких обставин, судом не враховуються доводи відповідача про те, що у виконавчому написі № 2408 від 25.02.2020, вчиненому приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., чітко зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу міста Києва, а саме, за адресою: АДРЕСА_3 , а відтак у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, оскільки факт проживання позивача за вказаною адресою не підтверджений жодними належними та допустимими доказами. Натомість, відомості про реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_4 внесені до його паспорта громадянина України, що відповідає вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а відтак, такі відомості є достовірними та офіційними.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі. Відтак, відповідач протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про зареєстроване місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Крім того, відповідно до пункту десятого частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Вказана норма свідчить про те, що при відкритті виконавчого провадження на виконавця покладено обов`язок перевірити чи такий виконавчий документ пред`явлено до виконання за належним місцем виконання.

Однак, наведені обставини не були перевірені та враховані приватним виконавцем Дорошкевич Вірою Леонідівною під час прийняття оскаржуваної постанови, що дає підстави дійти висновку про прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2020 ВП № 61427968 з порушенням норм чинного законодавства.

Положеннями частини п`ятої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій.

Проте, приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна всупереч вищезазначеній нормі права, при відкритті виконавчого провадження не пересвідчилася з офіційних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі чи достовірність місця проживання/перебування позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про порушення відповідачем приписів частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2020 ВП № 61427968 прийнята відповідачем з порушенням приписів ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи (позивача). Місце проживання та реєстрації позивача : АДРЕСА_1 . Дане підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.03.2020 (а.с.17), витягом з реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 141) та з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправним та скасування постанови, - задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2020 ВП № 61427968.

Судові витрати із сторін не стягуються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сподарик Н.І.