Справа № 520/769/2020
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

02 червня 2020 р. справа № 520/769/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку спрощеного провадження справу за позовом Державного комітету телебачення і радіомовлення України до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

встановив:

Позивач, Державний комітет телебачення і радіомовлення України, у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Державного комітету телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарський штраф у розмірі 37.230 грн. (тридцять сім тисяч двісті тридцять гривень) за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу», відповідно рішення Держкомтелерадіо №20 від 08.10.2018.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Державного комітету телебачення і радіомовлення України №20 від 08.10.2018 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу», до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штраф у розмірі 37.230 грн. Інформація щодо сплати штрафу у позивача відсутня. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Ухвалою суду від 21.02.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була отримана відповідачем 02.03.2020 року.

27.05.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила прийняти рішення по справі та встановити порядок його виконання шляхом розстрочення до одного року з моменту винесення.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що уповноваженими особами Державного комітету телебачення і радіомовлення України проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 , в результаті якої було встановлено, що відповідач вчинила правопорушення 03.10.2018 о 12:00 год. в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: розповсюджувала на території України видавничу продукцію, що має походження (виготовлена) та/або ввезена з території держави - агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу.

За результатами встановленого порушення Держкомтелерадіо складено протокол № 22 від 03.10.2018 про накладення на ФОП ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави - агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

Також в протоколі зафіксовано опис видавничої продукції, яка підлягає вилученню у позивача, а саме: "Кости зверя" Уильям Риттер, издательство "АСТ" Москва, 2018, 1 примірник; "Как разговаривать с девушками на вечеринках", Нил Гейман , издательство "АСТ" Москва, 2018, 1 примірник; " Великая Отечественная война 1941-1945 гг. Самая полная энциклопедия" Исаев А., Драбкин А . , издательство "Эксмо: Яуза", Москва, 2018, 1 примірник.

З зазначеним протоколом відповідач ознайомився поставивши в ньому свій особистий підпис.

У зв`язку із здійсненням розповсюдження позивачем на території України зазначеної вище видавничої продукції, керуючись положеннями ст. 28-1 Закону України "Про видавничу справу" Державним комітетом телебачення і радіомовлення України було винесено рішення № 20 від 08.10.2018 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно - господарської санкції у вигляді штрафу в розмірі 37.230,00 грн. з вилученням відповідної продукції.

Як свідчать матеріали справи, підставою для складання протоколу та винесення рішення про накладення на позивача штрафу слугувало звернення управління Служби безпеки України у Харківській області № 70/5-12536 від 17.09.2018, в якому зазначено про встановлення фактів розповсюдження заборонених а також незаконно ввезених з території РФ друкованих видань в книжковому магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач не погодившись з вказаним рішенням № 20 від 08.10.2018 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно - господарської санкції, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. по справі №520/10130/18 адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення № 20 від 08.10.2018 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу" у розмірі 37.230,00 грн.

Постановою Другого апеляційного суду від 17.10.2019 апеляційна скарга Державного комітету телебачення і радіомовлення України була задоволена. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року по справі № 520/10130/18 скасовано.

Вказане рішення Другого апеляційного адміністративного суду набрало законно сили 17.10.2019р.

Стверджуючи про наявність підстав для стягнення штрафу у примусовому порядку, владний суб`єкт ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 341 (в редакції від 24.05.2017) (далі - Положення № 341), передбачено, що Державний комітет телебачення і радіомовлення України (Держкомтелерадіо) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Держкомтелерадіо є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері.

Згідно пп.12,12-1-3, 12-5, 22 п.4 Положення № 341, Держкомтелерадіо відповідно до покладених на нього завдань: вживає разом з іншими органами державної влади заходів до обмеження доступу видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, згідно із законодавством; видає (відмовляє у видачі, анулює) дозвіл на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України; приймає на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб рішення про накладення штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу; вилучає з обігу видавничу продукцію, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу: веде реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України, забезпечує його розміщення на своєму офіційному веб-сайті та єдиному державному веб-порталі відкритих даних; веде Державний реєстр видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції.

Частинами 1-3 ст. 28-1 Закону України "Про видавничу справу" від 05 червня 1997 року №318/97-ВР передбачено, що видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл). Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Законів України "Про адміністративні послуги", та Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Для отримання дозволу суб`єкт господарювання подає до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері документи. Дозвіл видається на строк дії угоди, укладеної власником прав на видання, що підтверджує право на розповсюдження видавничої продукції на території України, але не більше п`яти років.

Пунктом 2 Порядку видачі (відмови у видачі, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 р. № 262 (далі - Порядок № 262), встановлено, що ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України (далі - видавнича продукція), здійснюється на дозвільній основі. Видача (відмова у видачі, анулювання) дозволу здійснюється Держкомтелерадіо.

Відповідно до положень статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, вилучається з обігу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" передбачено, що розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку накладення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарських штрафів, затвердженого наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України 17 жовтня 2017 року № 384 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2017 року за № 1367/31235 (в редакції від 15.12.2017 року) (далі - Порядок № 384), адміністративно-господарські санкції у формі накладення адміністративно-господарського штрафу (далі - штраф) за порушення вимог статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" застосовуються Держкомтелерадіо до розповсюджувачів видавничої продукції за вчинення порушень, передбачених частиною двадцять першою статті 28-1 Закону. Рішення про накладення штрафу приймаються уповноваженими посадовими особами Держкомтелерадіо в межах, визначених статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу", на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. У таких зверненнях можуть міститься докази щодо розповсюдження видавничої продукції без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно ст.239 Господарського кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: адміністративно-господарський штраф, що у розумінні статті 241 Господарського кодексу України є грошовою сумою, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.1 ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення суми, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення суми у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту. При цьому, питання правомірності застосування та здійснення розрахунку не може бути предметом доказування, оскільки цей розрахунок суб`єкта владних повноважень, не є предметом позову у даній справі, а, отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

Як встановлено судом, позивачем заявлена вимога у справі про стягнення суми згідно рішенням № 20 від 08.10.2018, яким зобов`язано відповідача сплатити протягом 15 робочих днів з дати отримання рішення, адміністративно-господарський штраф у розмірі 37.230 грн.

Дане рішення суб`єкта владних повноважень було оскаржено відповідачем у судовому порядку у справі № 520/10130/18 та правомірність його прийняття встановлена в межах даної справи, а саме постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019.

Так, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку відповідача у спірних правовідносинах здійснити платіж з оплати штрафних санкцій на користь Державного комітету телебачення і радіомовлення України або доказів виконання такого обов`язку, сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Вказане Рішення від 08.10.2018р. №20, на підставі якого заявлені позовні вимоги про стягнення суми штрафних санкцій, станом на час розгляду справи чинне, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачем подано відзив, в якому ОСОБА_1 просила винести рішення по справі та встановити порядок його виконання шляхом розстрочення.

З огляду на зміст ч. 4 ст. 47 КАС України, суд розцінює вказану заяву відповідача, як визнання позову повністю. Встановивши обставини, враховуючи, що визнання позиву відповідачем не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, та оскільки відповідачем не сплачено суми штрафних санкцій, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач обтяжений обов`язком здійснити платіж за Рішення від 08.10.2018р. №20, адже воно не втратило юридичної дії. Строк виконання обов`язку здійснити платіж у спірних правовідносинах збіг. В матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б засвідчували належне виконання платником згаданого обов`язку у спосіб перерахування грошових коштів або припинення цього обов`язку в інші способи.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту недодержання суб`єктом владних повноважень процедури реалізації управлінської функції, а також не виявлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов належить задовольнити.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п.п.1,2 ч.6 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення; надання відстрочення чи розстрочення рішення.

Зазначаючи в відзиві на позов про прийняття рішення, яким встановити порядок його виконання шляхом розстрочення сплати боргу терміном до 1 (одного) року з моменту винесення, відповідачем не наведено жодних обґрунтувань, обставин та мотивів для встановлення розстрочення.

Отже, судом не встановлено підстав для застосування розстрочення станом на дату винесення рішення.

Разом з тим, суд відмічає, що статтею 378 КАС України встановлено порядок вирішення судом питань відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державного комітету телебачення і радіомовлення України () адміністративно-господарський штраф у розмірі 37.230 грн. (тридцять сім тисяч двісті тридцять гривень) за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу», відповідно рішення Держкомтелерадіо №20 від 08.10.2018.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева