Справа № 480/1833/20
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 р. Справа №480/1833/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункту перший рішення Міністерства оборони України від 05.03.2020 № 35 про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити їй, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, передбачену ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі смерті військовослужбовця, виходячи з розміру 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому здійснюватиметься виплата.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чоловік позивачки, ОСОБА_2 , згідно наказу Міністра оборони України від 30.04.1993 № 0877 було звільнено з військової служби, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.1993 № 92 ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу частини.
02.04.2018 її чоловік помер, 30.01.2020 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України встановлено, що захворювання і причина смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
ОСОБА_1 звернулася до відповідача через ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою та необхідними документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка.
У березні 2020 року вона отримала відповідь, якою відповідач відмовив їй у призначенні одноразової грошової допомоги, мотивуючи тим, що така допомога призначається у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби.
Позивач вважає таке рішення відповідача протиправними, оскільки вона має право призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка. На підставі вищенаведеного позивач просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін.
17.04.2020 відповідач, Міністерство оборони України надав до суду відзив, у якому посилаються на те, що законодавством України не передбачено виплати одноразової грошової допомоги сім`ї померлої особи, звільненої з військової служби, у разі настання смерті не під час виконання обов`язків військової служби (тобто не в статусі військовослужбовця). Крім того, зазначив, що вимога про зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу є формою втручання у дискреційні повноваженні відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Просить відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи заперечення на адміністративний позов суду не надав.
Судом встановлено, з 21.04.2017 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.13).
Відповідно до наказів від 30.04.1993 № 0877 та 03.05.1993 № 92 ОСОБА_2 був звільнений з військової служби у запас у зв`язку скороченням штатів та виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 13.05.1993 (а.с.14-15).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, згідно з витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії № 66 від 30.01.200 захворювання і причина смерті пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 17).
05.02.2020 позивачка звернулася до Сумського обласного військового комісаріату для виплати їй одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
В протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.03.2020 № 35, вказано, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги дружині померлого ОСОБА_2 , оскільки на час смерті ОСОБА_2 виключено зі списків частини 13.05.1993, тобто до дня смерті, отже на час смерті він не був військовослужбовцем (а.с. 20).
Питання одноразової грошової допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві урегульоване нормами статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктами 1,2 частини другої цієї статті Закону визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.
Зі змісту вказаних норм вбачається, що допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.
Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.
Норми статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з складністю їх конструкції допускають неоднозначне трактування, внаслідок чого і виник спір. Проте, на переконання суду інше тлумачення вказаної норми, ніж зазначене судом, не відображало б мети законодавця при прийнятті цього закону.
Якби законодавець пов`язував право сім`ї на допомогу лише з фактом смерті (загибелі) особи, яка була військовослужбовцем на час смерті, він би обмежився запровадженням норм про наявність відповідного права у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Згідно ч. 1 ст. 16-1 цього закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Пунктом "а" ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції закону станом на день подачі позову до суду) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;.
Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 цього Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (далі по тексту - Порядок № 975).
Згідно з п. 2,5 Порядку № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Судом встановлено, що позивачкою при зверненні до військового комісаріату із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені п. 10 Порядку № 975 і вказані документи направлені для розгляду до відповідача
Підставою для відмови у призначенні одноразової допомоги відповідач зазначив ту обставину, що чоловік позивачки на день смерті не був військовослужбовцем.
Таке твердження відповідача суд вважає помилковим, оскільки воно спростовується вищенаведеними положеннями законодавства.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі п. 1 ч. 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" незалежно від того, що на день смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем.
З огляду на викладене, суд визнає, що наявні підстави для визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової допомоги та зобов`язання останнього вжити дії, передбачені Порядком № 975, для виплати цієї допомоги.
Однак, суд не може вважати, що відповідачем перевірені всі інші підстави, передбачені діючим законодавством, зокрема п. 19 Порядку № 975 (Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги).
При цьому суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.03.2014 (справа № 21-11а14), в якій зазначено, що оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.
Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 , внаслідок захворювання, яке мале місце в період проходження ним військової служби.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум питання щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги" у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження ним військової служби та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства.
В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя М.М. Шаповал