Справа № 380/1924/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1924/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Жовковська Ю.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Видобування» до Державної служби геології та надр України (надалі Держгеонадра) про визнання протиправним та скасування індивідуального акту і зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Видобування» звернулося в суд з позовом до Державної служби геології та надр України в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт, а саме: пункт 1 Переліку суб`єктів господарювання, яким скасовано рішення Державної служби геології та надр України про надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Додатком №1 до наказу Державної служби геології та надр України №295 від 16.08.2019 року відносно скасування пункту 12 Додатку №1 до наказу Державної служби геології та надр України від 07.03.2019 року №69 в частині надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області;

- зобов`язати негайно після ухвалення судового рішення вчинити дії по фактичному належному повідомленню (рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою ТЗОВ «Гранд Видобування» або надання під розпис наручно уповноваженому представникові ТзОВ «Гранд Видобування» або в інший спосіб, що підтверджувало б факт отримання ТзОВ «Гранд Видобування») про продовження Комісією з питань надрокористування (протокол від 24.05.2019 року за №5/2019) на 15 календарних днів строку сплати збору ТзОВ «Гранд Видобування» за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області, із зазначенням в такому письмовому повідомлені актуальної та достатньої інформації (відомостей) про: одержувача, банківські реквізити одержувача, призначення платежу та суму збору.

Підставами позову є те, що товариство вчиняло усі необхідні дії щодо сплати збору за надання спецдозволу. Проте, розуміючи про неможливість оплатити збір протягом 45 календарних днів з моменту відправлення Держгеонадра повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу, використовуючи своє законне право позивач в розумний строк зверталося до Держгеонадра з клопотанням №15-04/2019 від 15.04.2019 року та із запитом за №1-07/2019 від 01.07.2019 року щодо продовження строку сплати збору на 15 календарних днів. Однак, у зв`язку не повідомлення товариству щодо продовження вищевказаного строку на 15 календарних днів для сплати збору останнє було позбавлене можливості сплатити збір до державного бюджету в межах строку встановленого чинним законодавством України і реалізувати право користування надрами на видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області. Таким чином, позивач стверджує, що зі свого боку він займав активну позицію та вчиняв дії, які необхідні для сплати збору за отримання спеціального дозволу на користування надрами на видобування пісків та вапняків.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що він у чіткій відповідності до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року за №615, виконав свій обов`язок і розмістив на офіційному веб-сайті Держгеонадр наказ про надання позивачу спеціального дозволу на користування надрами за №69 від 07.03.2019 року протягом передбаченого Порядком строку. Враховуючи те, що позивачем так і не було здійснено оплату збору за надання спеціального дозволу на користування надрами, наказом Держгеонадр від 16.08.2019 року за №295 скасовано рішення про надання ТзОВ «Гранд Видобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області. Отже, на думку відповідача, позивач пропустив усі передбачені Порядком строки, що призвело до прийняття абсолютно правомірного рішення відповідачем про скасування спеціального дозволу на користування надрами. Окрім того, відповідач вважає, що вимога позивача надати йому додатковий строк для сплати збору за спеціальний дозвіл є такою, що виходить за межі повноважень суду.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.05.2020 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче засідання і призначено справу до розгляду по суті.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються наступні обставини справи.

ТзОВ «Гранд Видобування» 19.12.2018 року подало до Державної служби геології та надр України заяву за №1-19/12-18 разом з додатком пакету документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Вказана заява з пакетом доданих документів були зареєстровані в канцелярії Держгеонадр 21.12.2018 року за №24415/02/12-18.

Наказом Держгеонадр від 07.03.2019 року за №69 (пункт 12 додатку за №1) прийнято рішення про надання ТзОВ «Гранд Видобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області.

Держгеонадра листом від 14.03.2019 року за №4803/03/12-19 повідомлено позивача про прийняття рішення щодо надання спецдозволу і водночас рекомендовано товариству звернутися до Українського державного геологорозвідувального інституту для обрахунку розміру збору за надання спецдозволу.

Листом від 28.03.2019 року за №5994/03/12-19 Держгеонадра повідомило позивача про точну суму збору за надання спецдозволу, а також банківські реквізити необхідні для його сплати.

У зв`язку із відсутністю, станом на середину квітня 2019 року, на рахунку позивача достатньо коштів, необхідних для оплату збору за надання дозволу у повному обсязі та з метою отримання додаткового строку для забезпечення наявності на рахунку товариства відповідної суми коштів, позивач звернувся до Держгеонадр з клопотанням від 15.04.2019 року за №15-04/2019 про продовження строку сплати збору на 15 календарних днів.

Наказом Держгеонадра від 16.08.2019 року за №295 скасовано пункт 12 додатку №1 до наказу Держгеонадр від 07.03.2019 року за №69 в частині надання ТзОВ «Гранд Видобування» спецдозволу у зв`язку із несплатою у визначений строк збору за надання спеціального дозволу на користування надрами.

Не погоджуючись з наведеним рішенням, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.2 ст.16 Кодексу України про надра, подання документів на отримання, продовження спеціальних дозволів на користування надрами, їх переоформлення, внесення до них змін (у тому числі до програми робіт) здійснюються заявником у паперовій або електронній формі через спеціальний електронний кабінет, який формує та веде центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на його офіційному веб-сайті у мережі Інтернет.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюється Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року за № 615 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі Порядок).

Згідно з підп.1 п.8 вказаного Порядку, без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.

Відповідно до абзацу 3 п.13 Порядку, суб`єкт господарювання повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу.

Абзацом 4 цього ж пункту передбачено, що у разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу суб`єкт господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до пункту 8 цього Порядку, втрачає право на його отримання, а відповідне рішення скасовується. При цьому комісія з питань надрокористування, що утворена органом з питань надання дозволу відповідно до пункту 25 цього Порядку, може продовжити строк сплати збору за умови подання суб`єктом господарювання письмового клопотання про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини, але не більш як на 15 календарних днів.

Судом під час судового розгляду установлено, що позивачем вживались усі заходи, які передбачені Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами для отримання дозволу на користування надрами (подача заяви про отримання спеціального дозволу, укладення договору з Українським державним геологорозвідувальним інститутом про обрахунок розміру збору за надання спецдозволу, надіслання клопотання про продовження строку сплати збору на 15 календарних днів).

Однак, всупереч принципу правової визначеності, зокрема законних очікувань з приводу повідомлення позивача у розумний строк про прийняття рішення щодо продовження строку сплати збору, відповідач не повідомив належним чином останнього про прийняте ним рішення.

Доказів надіслання позивачу листа Держгеонадр від 11.06.2019 року за №10768/14/12-19 про рішення Комісії з питань надрокористування (протокол від 24.05.2019 року за №5/2019), відповідач, всупереч вимог ч.2 ст.77 КАС України, суду не представив.

Таким чином, на думку суду, у зв`язку із неналежним неповідомленням відповідачем позивача щодо продовження строку сплати збору на 15 календарних днів, останній був позбавлений можливості сплатити збір до державного бюджету в межах строку встановленого чинним законодавством України і реалізувати своє законне право користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області.

При цьому, суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, який неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципів «належного урядування». Зокрема, у справі «Рисовський проти України» (рішення від 20.10.2011, заява № 29979/04, п. 71) ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

В контексті дотримання прав, гарантованих Конвенцією, суд звертає увагу на статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, яка передбачає право на мирне володіння майном.

У справі «Centro Europa 7 S.r.l. і Di Stefano проти Італії» компанія-заявник стверджувала, що протягом майже десяти років вона не могла скористуватися своїми правами згідно з ліцензією, яку їй було надано для здійснення загальнодержавного телевізійного мовлення, і що компенсація, присуджена їй національними судами, не відображала повної вартості її «майна» (п. 147).

У рішенні від 07.06.2012 (заява 38433/09, п. 178-179) у цій справі ЄСПЛ дійшов висновку, що інтереси, пов`язані з використанням ліцензії, були майновими інтересами, які захищаються статтею 1 Протоколу № 1. Правомірне очікування компанії-заявника, яке було пов`язане з такими майновими інтересами, як експлуатація аналогової телевізійної мережі на основі ліцензії, було достатньою підставою для того, щоб становити матеріальний інтерес, а отже й «майно» в розумінні положення, передбаченого в першому реченні статті 1 Протоколу № 1, яка, таким чином, є застосовною в даній справі.

Аналогічного висновку ЄСПЛ дійшов у справі «ТОВ Megadat.com проти Молдови» (заява № 21151/04, рішення від 08.04.2008), в якій розглядав скаргу на припинення ліцензії за статтею 1 Першого протоколу.

Скарги у наведених вище справах стосуються припинення ліцензії і не містять особливих обставин, які б унеможливлювали застосування висновків ЄСПЛ у справі, що розглядається. Відтак, дозвіл на спецкористування надрами є «майном», а отже позбавлення ТзОВ «Гранд Видобування» права на отримання такого дозволу має розглядатися крізь призму дотримання Україною ст.1 Першого протоколу до Конвенції щодо права на мирне володіння майном.

Наведені обставини вказують на те, що під час прийняття спірного акта індивідуальної дії не було з`ясовано обізнаності позивача про продовження строків сплати до бюджету збору.

Як передбачено п.п.3,8,10 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що наказ Держгеонадр від 16.08.2019 року за №295, яким скасовано пункт 12 додатку №1 до наказу Держгеонадр від 07.03.2019 року за №69 в частині надання ТзОВ «Гранд Видобування» спецдозволу не відповідає вищезазначеним критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а тому є протиправним та підлягає в цій частині скасуванню.

Як наслідок, підлягає також задоволенню похідна вимога позивача про зобов`язання до вчинення дій, як така, що, на час прийняття спірного рішення, найбільш відповідає ефективному способу захисту прав позивача у спірних правовідносинах.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що про порушення свого права позивач дізнався з листа Держгеонадр від 27.08.2019 року за №17688/01/12-19, який був отриманий ним засобами простої поштової кореспонденції лише 16.09.2019 року, що підтверджується поштовим конвертом та Журналом вхідної та вихідної кореспонденції ТзОВ «Гранд Видобування». Відтак, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в межах строків, передбачених ст.122 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт Державної служби геології та надр України, а саме: пункт 1 Переліку суб`єктів господарювання, яким скасовано рішення Державної служби геології та надр України про надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Додатком №1 до наказу Державної служби геології та надр України №295 від 16.08.2019 року відносно скасування пункту 12 Додатку №1 до наказу Державної служби геології та надр України від 07.03.2019 року №69 в частині надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області.

Зобов`язати Державну службу геології та надр України вчинити дії по фактичному належному повідомленню (рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою ТзОВ «Гранд Видобування» або надання під розпис наручно уповноваженому представникові ТзОВ «Гранд Видобування» або в інший спосіб, що підтверджувало б факт отримання ТзОВ «Гранд Видобування») про продовження Комісією з питань надрокористування (протокол від 24.05.2019 року за №5/2019) на 15 календарних днів строку сплати збору ТзОВ «Гранд Видобування» за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків та вапняків Південно-східної ділянки Миколаївського родовища у Львівській області, із зазначенням в такому письмовому повідомлені актуальної та достатньої інформації (відомостей) про: одержувача, банківські реквізити одержувача, призначення платежу та суму збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (, м.Київ, вул.Антона Цедіка, 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Видобування» (, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 5) 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 04 червня 2020 року.

Суддя В.Я.Мартинюк