Справа № 160/171/20
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/171/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в м. Дніпро в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року (суддя Захарчук - Борисенко Н.В.) в адміністративній справі №160/171/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року позов задоволено.

Суд вирішив: визнати протиправною бездіяльність Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області щодо не нарахування та не сплати заробітної плати ОСОБА_1 за останній робочий день - день звільнення 01 червня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.06.2016 року по 31.12.2019 року в сумі 387 285,11 грн.

Не погодившись з рішенням суду відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позов не підлягав розгляду за правилами адміністративного судочинства, позивачем був пропущений строк звернення до суду.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 01.06.2016 №47-к було звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю у сфері послуг Держспоживінспекції у Дніпропетровській області з 01 червня 2016 року, у зв`язку з реорганізацією, п. 1 ст. 40 КЗпП.

Позивач звернувся з зазначеним позовом у зв`язку з несплатою йому заробітної плати за останній робочий день - день звільнення 01 червня 2016року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що наявні підстави для відповідальності відповідача, передбаченою ст. 117 КЗПП України, а саме, стягненню з відповідача суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача виходячи з кількості робочих днів протягом періоду такої затримки з 02.06.2016 року по час вирішення справи судом.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 справі № 804/3843/16, яка набрала законної сили 31.01.2017, було визнано протиправним та скасувано наказ Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 01.06.2016 року № 47-к про звільнення ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Держспоживслужби у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на роботі в Головному управлінні Держспоживслужби у Дніпропетровській області за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку він займав в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області.

Стягнуто з Головного управління Держспоживслужби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по 18 жовтня 2016 року.

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що судовим рішенням позивач був поновлений на посаді, було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року.

Таким чином, позивач має право на компенсацію втрати частини грошових доходів внаслідок порушення строків виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року у справі №804/8042/17 позов задоволено частково, стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 18.10.2016 року по 05.02.2018 року, в сумі 92054,16 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року у справі №804/8042/17 - змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, яка підлягає стягненню з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , визначивши її у розмірі: 120904 (сто двадцять тисяч дев`ятсот чотири гривні 48 копійок).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі, за період з 06.02.2018 року по 31.12.2018 року, в сумі 99 951,37 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 37 копійок).

Судом першої інстанції зазначеного враховано не було.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року в адміністративній справі №160/171/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 03 червня 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш