Справа № 502/1830/19
Суддя: Манжос Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/1830/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Вижинської А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Городніченко Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 09.09.2019 року з адміністративним позовом до поліцейського Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Городніченко Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, в якій просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №313098 від 02.09.2019 року винесену поліцейським Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Городніченко Олексія Анатолійович відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а також провадження по адміністративній справі відносно позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що 02.09.2019 року біля 13 годин 30 хвилин, він їхав по вулиці Перемоги в м. Кілія Одеської області, на власному електроскутері марки «АІМА МЗ» на який встановлений електродвигун потужністю 1,2 кВт., який він придбав в квітні 2019 року та був зупинений працівниками Кілійського ВП Ізмаїльської ВП ГУНП в Одеській області, які не представившись та відразу стали вимагати від нього посвідчення на право керування мопедом та реєстраційні документи на мопед. Позивач пояснив, що вказаний електроскутер маломірний має лише 1,2 кВт., то на його управління не потрібно жодних посвідчень та він не підлягає державній реєстрації. Працівники поліції на місці відразу з`ясували, що дійсно електроскутер лише має потужність 1,2 кВт., але все одно сказали, що будуть на нього складати матеріали про адміністративне правопорушення. Як зазначає позивач, він відразу пояснив, що не згоден з правопорушенням, так як не порушив жодної вимоги правил дорожнього руху. Йому тут же працівниками поліції були вручені три постанови, а саме за ч. 5 ст. 121, за ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, в перших двох постановах було зазначено, що вони приєднані до постанови ДПО18 №313098 від 02.09.2019 року, а в останній постанові зазначено, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в 510 гривень.

Позивач вважає, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є противоправною та прийнята з порушенням вимог діючого законодавства, та підлягає скасування з врахуванням наступного.

Згідно технічних характеристик потужність електроскутера марки «АІМА МЗ» становить 1,2 кВт., що також повинен був вказати відповідач в постанові, але навмисно не зазначив. При цьому, скутер позивача згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України не є механічним транспортним засобом, отже не підлягає реєстрації і для керування ним не потрібне посвідчення водія відповідної категорії.

У відповідності до визначень закріплених у ПДР України електроскутер потужністю 1,2 кВт не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 (а) ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний мопед марки «АІМА МЗ» не являється.

Також позивач зазначає, що під час складання постанови, що оскаржується, він відразу повідомив, що не погоджується з порушенням так як жодних порушень в його діях не має, крім того звернув увагу поліцейських, що вони оформляють правопорушення з порушенням процедури, оскільки не роз`яснили йому права, що передбачено вимогами ст. 268 КУпАП, не було надано можливість скористатися послугами адвоката, не надано для ознайомлення під час розгляду справи матеріали та докази, які вказують на наявність в його діях складу правопорушення. Крім того, розгляд справи мав місце біля машини, а не у відділі поліції. Зазначене є порушенням вимог ч. 3 ст. 258 КУпАП, якою передбачене право працівника патрульної поліції винесення постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Вищевказана стаття вказує на те, що працівник поліції повинен дотримуватися вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи, чого зроблено не було незважаючи на це, що він відразу на це звертав увагу поліцейського. Таким чином, під час незаконного розгляду справи були суттєво порушені права позивача та порушені вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Протоколу про порушення на місці не складалось та позивачу для ознайомлення та підписання він не надавався, копія протоколу йому не вручалась.

На підставі вищезазначеного позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №313098 від 02.09.2019 року, винесену поліцейським Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Городніченко Олексія Анатолійович відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а також провадження по адміністративній справі відносно позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач поліцейський Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Городніченко Олексій Анатолійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних даних та доказів у відповідності до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 313099 від 02.09.2019 року встановлено, що 02.09.2019 року о 13 годині 30 хвилни в м. Кілія Одеської області по вул. Перемоги, біля будинку № 58 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «АІМА МЗ», без мотошлему, чим порушив п. 2.3 (г) ПДР України. Зазначена постанова на підставі ст. 36 КУпАП була об`єднана з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 313098 від 02.09.2019 року.

Також, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 313100 від 02.09.2019 року встановлено, що 02.09.2019 року о 13 годині 30 хвилни в м. Кілія Одеської області по вул. Перемоги, біля будинку № 58 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «АІМА МЗ», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, чим порушено вимоги п. п. 2.9 (в) ПДР України. Зазначена постанова на підставі ст. 36 КУпАП була об`єднана з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 313098 від 02.09.2019 року.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 313098 від 02.09.2019 року встановлено, що 02.09.2019 року о 13 годині 30 хвилни в м. Кілія Одеської області по вул. Перемоги, біля будинку № 58 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «АІМА МЗ», без посвідчення водія, внаслідок чого ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах ,де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «Транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний суд у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Як вбачається із копії вказаної постанови, ОСОБА_1 керував електроскутером марки «АІМА МЗ», відповідно до технічного паспорту пристрою має потужність менше ніж 3 кВт, а саме 1, 2 кВт.

Таким чином, у відповідності до визначень закріплених у Правил дорожнього руху України електроскутер марки «АІМА МЗ» потужністю 1, 2 кВт., не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2. 1 (а) ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер марки «АІМА МЗ» не являється.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівником поліції не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст. ст. 245, 251, 280КУпАП не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із нормою п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 126 КУпАП, на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України підлягає закриттю.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідний порядок Кабінету Міністрів України на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 132, 241-246, 250, 262, 286, 295 КАС України та ст. ст. 245, 247, 251-252, 280, 286 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адмінстративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Городніченко Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №313098 від 02.09.2019 року, винесену поліцейським Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Городніченко Олексія Анатолійович відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос