Справа № 200/10988/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року справа №200/10988/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д.,

секретар судового засідання - Мирошниченко О.Л.

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1- не з`явився,

представника відповідача 2 - Кучерова І.А.,

представника третьої особи - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі № 200/10988/19-а (головуючий І інстанції Арестова Л.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Донецькій області, третя особа: Національне агенство з питань запобігання корупції про скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Державної служби України з питань праці (далі - відповідач 1), Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці у Донецькій області, відповідач 2), третя особа: Національне агенство з питань запобігання корупції про:

- визнання незаконним та скасування наказу Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 84-кт;

- визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держпраці у Донецькій області від 19.08.2019 року № 317-к;

- поновлення на посаді заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області з 19.08.2019 року;

- стягнення з Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- визнання протиправним та скасування наказу Державної служби з питань праці від 21.08.2019 року № 372-к в частині проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» - заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області (т. 1 а.с. 5-20).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року позов - задоволено частково:

- визнано незаконним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 84-кт.

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 317-к;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ Держпраці в Донецькій області з 19.08.2019 року.

- в решті позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто з ГУ Держпраці в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 серпня 2019 року по 30 січня 2020 року в сумі 83156,16 грн.;

- рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ Держпраці в Донецькій області з 19 серпня 2019 року та стягнення з ГУ Держпраці в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 22007,85 грн. (т. 3 а.с. 216-226).

Відповідачем 1 подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неповне та необ`єктивне з`ясування обставин, порушнння норм матріального та процесуального права. Апелянт посилався на те, що вид дисциплінарного стягнення, встановлений п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», тому у разі доведення вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, до нього може бути застосований крайній захід дисциплінарного стягнення - звільнення. В рішенні суду зазначено, що службова записка начальника управління гірничого нагляду ОСОБА_2 не має дати складання, однак в судовому засіданні встановлено, що службова записка зареєстрована в журналі реєстрації доповідних та службових записок відділу геолого-маркшейдерських робіт управління гірничого нагляду Держпраці від 27.06.2019 року № 37 (т. 4 а.с. 28-29). Наказ Держпраці від 19.08.2019 року № 84-кт був виданий відразу після отримання Держпраці погодження з Мінсоцполітики про звільнення позивача та у перший робочий день виходу позивача на роботу після тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим апелянт вважає, що відсутні протиправні дії з боку дисциплінарної комісії Держпраці, та як наслідок - службове розслідування проведено правомірно, а його висновок є законнним та обгрунтованим. Також, вважає, що підписання листів Головного управління з питань припинення права користування надрами та зупинення дії спеціальних дозволів на користування надарами суб`єктам господарювання, адресованих до Держгеонадр, не належить до повноважень позивача (т. 4 а.с. 19-26).

Відповідачем 2 подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначив, що суд першої інстанції неуважно поставився до пояснень представника держпраці, який повідомив, що лист про погодження звільнення ОСОБА_1 відповідачем отримано лише 06.08.2019 року, тобто в період перебування позивача на лікарняному, тому наказ виданий тільки 19.08.2019 року, у зв`язку з чим вважає, що відповідачами дотримано права державного службовця, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Також, апелянт не погоджується з висновком суду щодо втрати Держпрацею права видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи поза межами 10-денного строку з дня отримання пропозицій дисциплінарної комісії, та як наслідок порушення приницпу «належного урядування».

Поза увагою суду залишився наказ ГУ Держпраці № 130 від 18.01.2019 року «Про внесення змін до наказу ГУ Держпраці у Донецькій області від 22.10.2018 року № 1279 «Про затвердження розподілу обов`язків між начальником, першим заступником та заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області»» та наказ Держпраці від 17.01.2019 року № 2-кт «Про тимчасове покладення виконання обов`язків на ОСОБА_1 ». Залишившись незадоволеною перерозподілом повноважень, через 3 тижні ОСОБА_1 підписує наказ № 270 і вносить зміни до п. 2 наказу № 1279, викладаючи в новій редакції, тобто позивач неодноразово змінювала свої повноваження, користуючись тимчасовими повноваженнями начальника ГУ Держпраці, однак на час підписання подання № 06.213-1/147219 користувалась лише повноваженнями начальника та заступника начальника ГУ Держпраці.

Апелянт наголосив, що не копії позовних заяв стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 , а факт перевищення повноважень з боку позивача, про що зазначено в службовій записці начальника управління гірничого нагляду ОСОБА_2 Крім того, з часу подання службової записки ОСОБА_2 - 27.06.2019 року і до закінчення дисциплінарного провадження № 84 - 26.07.2019 року минув майже місяць, що й обумовило дослідження дисциплінарною комісією всіх позовних заяв, які надійшли з адміністратвиних судів. На час здійснення дисциплінарного провадження не було знято дисциплінарне стягнення, яке застосовано до позивача наказом Держпраці від 24.10.2018 року № 74-кт та наказом Держпраці від 24.06.2019 року № 52-кт.

Крім того, незважаючи на те, яка назва була зазначена у поданні № 06.213-1/147219, та як його не поіменовано в подальшому учасниками спору, для Держгеонадр це було саме подання в розумінні ч. 1 ст. 57 Кодексу України про надра та п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615; даний факт підтверджується тим, що Держгеонадра, посилаючись на наведене подання звернулися до судів. Крім того, суди, до яких звернулось Держгеонадра оцінювали подання № 06.213-1/147219 саме як подання, а не будь що інше (т. 4 а.с. 80-91).

Третьою особою поданий відзив, в якому зазначено, що викривач не може бути підданий з боку керівника негативним заходам впливу у зв`язку з повідомленням ним про можливі факти корупційних діянь. Просила розглянути справу без участі представника третьої особи (т. 4 а.с. 165-169).

Позивачем поданий відзив на апеляційні скарги відповідачів, в якому просив залишити апеляційні скарги без задоволення (т. 4 а.с. 176-177).

Відповідачем 1 подано заяву про постановлення окремої ухвали відносно позивача у зв`язку з тим, що останньою не надіслано відповідачам копію відзиву на апеляційні скарги відповідачів.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Представник відповідача 2 підтримав доводи апеляційних скарг.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача 2, вивчив доводи апеляційних скарг та відзивів третьої особи і позивача, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Наказом Державної служби України з питань праці від 6 вересня 2017 року № 29-кт ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області з 7 вересня 2017 року, як переможця конкурсу, з випробувальним строком 2 місяці (т. 1 а.с. 53).

Наказом Державної служби з питань праці № 263-к від 01.07.2019 року відкрито дисциплінарне провадження відносно заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з находженням службової записки начальника управління гірничого нагляду Держпраці ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 52).

Дисциплінарна справа № 84 по дисциплінарному провадженню стосовно заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 містить службову записку начальника управління гірничого нагляду ОСОБА_4 (без зазначення дати складання) про перевищення службових повноважень під час підготовки та направлення листа від 12.02.2019 року № 06.213-1/147219 тимчасово виконуючому обов`язки Голови Держгеонадр заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 Крім того, у матеріалах дисциплінарної справі міститься характеристика ОСОБА_1 , відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень, інформаційна довідка за матеріалами дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 (без зазначення посади та підпису особи, що її склала), пояснення ОСОБА_1 від 22.07.2019 року, лист Донецької ТПП від 19.07.2019 року № 279/12.1-21-03, лист ГУ Держпраці у Донецькій області вих. № 03/528ДП/19 від 02.08.2019 року за підписом ОСОБА_1 до Голови Державної служби з питань праці про закриття дисциплінарного провадження, зауваження до висновку, що подані ОСОБА_1 від 01.08.2019 року, клопотання ОСОБА_1 про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи від 01.08.2019 року, пояснення начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_6 від 19.07.2019 року, лист Головного управління Держпраці у Донецькій області від 12.02.2019 року, положення про головне Управління Держпраці у Донецькій області, окреме доручення Голови Державної служби з питань праці від 29.07.2019 року заступнику начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1, клопотання ОСОБА_1 про надання матеріалів дисциплінарної справи у сканованому вигляді електронною поштою, висновок від 26.07.2019 року про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 26.07.2019 року, наказ від 19.08.2019 року № 84-кт.

Згідно висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності по дисциплінарному провадженню стосовно заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 від 26.07.2019 року Головне управління звернулось до Державної служби геології на надр України листом від 12.02.2019 року № 06.213-1/1472-19 за підписом заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, припинення права користування надрами та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами суб`єктами господарювання -надрокористувачам, що не узгодили плани розвитку гірничих робіт на 2018 та 2019 роки. Нормами п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 регламентовано, що дія спеціального дозволу на користування надрами може бути зупинена Держгеонадрами, зокрема, за поданням виключно Держпраці, як центрального органу виконавчої влади (а не її територіального органу), а також, визначено перелік підстав для прийняття рішення про зупинення дії такого спеціального дозволу. Разом з тим, Головне управління Держпраці у Донецькій області, не здійснивши своїх повноважень по зупиненню гірничих робіт на підприємствах, що не погодили плани розвитку гірничих робіт на 2018 та 2019 роки, звернулось з клопотанням про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, припинення права користування надрами та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами до Держгеонадр, як до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, з підстав передбачених пунктом 22 Порядку. Враховуючи результати розгляду інформації, викладеної у Службової записці, поясненнях начальника Головного управління А. Козака та поясненнях ОСОБА_1 , після ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи комісією зроблений висновок, що заступником Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, що передбачений пунктом 7 частини другої ст. 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень, а саме: заступник начальника Головного управління ОСОБА_1, звернувшись з клопотанням про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, припинення права користування надрами та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами суб`єктами господарювання з підстав, не передбачених пунктом 22 Порядку дії спеціальних дозволів на користування надрами, припинення права користування надрами та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами, до Держгеонадр, як до центрального органу виконавчої влади, вчинила дії, що, з урахуванням вимог пункту 22 Порядку та пункту 7 Положення, виходять за межі наданих ОСОБА_1 службових повноважень (т. 1 а.с. 185-188).

26.07.2019 року головою дисциплінарної комісії ОСОБА_5 прийнято подання голові Державної служби України з питань праці про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 , згідно якого, за перевищення останньою службових повноважень рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби (т. 1 а.с. 189-192).

Наказом Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 84-кт за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме, перевищення службових повноважень, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області відповідно до пункту 4 частини першої ст. 87 Закону України «Про державну службу» (т. 1 а.с. 46).

На виконання наказу Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 84-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », ГУ Держпраці у Донецькій області прийнято наказ № 317-к від 19.08.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області, відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої ст. 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень (т. 1 а.с. 47).

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача 2 про пропущення позивачем 10-ти денного строку оскаження дисциплінарного стягнення, встановленого ч. 2 ст. 78 Закону України «Про державну службу», з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 78 Закону України «Про державну службу» скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що позивачем поданий позов про звільнення з публічної служби, а не скаргу, а тому до цього позову застосовуються строки звернення, встановлені ч. 5 ст. 122 КАС України, а не ч. 2 ст. 78 Законом України «Про державну службу».

Крім того, позивачем подано позов в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону № 889).

Відповідно ч. 1 ст. 8 Закону № 889 державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889).

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону № 889).

Дисциплінарними проступками є: перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення (п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону № 889).

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби (ч. 1 ст. 66 Закону № 889).

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону № 889).

Дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): 1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії; 2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (ст. 68 Закону № 889).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Закону № 889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Згідно ч.ч. 10,11 ст. 69 Закону № 889 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 Закону № 889 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Таким чином, питання ініціювання дисциплінарного провадження віднесено до повноважень суб`єкта призначення, про що приймається відповідне рішення. З моменту прийняття суб`єктом призначення рішення про ініціювання дисциплінарного провадження таке провадження вважається розпочатим, дисциплінарна комісія набуває відповідних повноважень щодо його здійснення, формування дисциплінарної справи та її розгляду, а державний службовець, щодо якого ініційоване дисциплінарне провадження, наділяється відповідними правами (надавати пояснення, знайомитись із матеріалами дисциплінарної справи, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника, вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи, оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному Законом порядку).

З метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково (ч. 1 ст. 71 Закону № 889).

Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», - дисциплінарною комісією у державному органі (ч. 2 ст. 71 Закону № 889).

Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб`єктом призначення, але не більш як до двох місяців (ч. 3 ст. 71 Закону № 889).

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування (ч. 7 ст. 71 Закону № 889).

Державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування (ч. 8 ст. 71 Закону № 889).

Таким чином, відносно державного службовця може бути проведено службове розслідування, тривалість якого не може перевищувати одного місяця, крім випадків продовження цього терміну, в ході якого державному службовцю надається право подавати свої пояснення. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність в діях державного службовця дисциплінарного проступку, який є підставою для висновку дисциплінарної комісії та подання до суб`єкта призначення про притягнення такого державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Як встановлено вище, наказом Державної служби з питань праці № 263-к від 01.07.2019 року відкрито дисциплінарне провадження відносно заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 згідно ст. ст. 68, 69 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з находженням службової записки начальника управління гірничого нагляду Держпраці ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 52).

Разом з тим, службова записка начальника управління гірничого нагляду ОСОБА_2 не має дати її складання (т. 1 а.с. 86-88).

Встановлено, що службова записка зареєстрована в журналі реєстрації доповідних та службових записок відділу геолого-маркшейдерських робіт управління гірничого нагляду Держпраці 27.06.2019 року за № 37. Підставою для складання службової записки зазначено «надходження позовних заяв 6 та 10 червня від Київського окружного адміністративного суду про анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, та про залучення Держпраці до участі у справах як третьої особи» (дослівно). Крім того, зазначено, що ГУ Держпраці у Донецькій області неодноразово зверталось до Державної служби геології на надр України з листами від 20.06.2017 № 06-2/3831, від 26.06.2018 № 06.2-13-2/6845-18 та від 12.02.2019 № 06.213-1/147219 щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, припинення права користування надрами з наданням списків суб`єктів господарювання - надрокористувачів. Зазначене, що своїм клопотанням Головне управління Держпраці у Донецькій області порушило вимоги пункту 7 Положення про Управління. У зв`язку з перевищенням службових повноважень під час підготовки та направлення листа тимчасово виконуючому обов`язки Голови Держгеонадр, начальник управління гірничного нагляду Держпраці ОСОБА_4 просить відкрити дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 .

Відповідачем - Державної службою з питань праці надано копії матеріалів, відносно заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 по дисциплінарному провадженню, що відкрите відповідно до наказу № 263-к від 01.07.2019 року, а саме, копії позовних заяв, які стали підставою відкриття дисциплінарного провадження: позовна заява про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, що подана до Донецького окружного адміністративного суду Державною службою геології та надр України до ТОВ «Кварц», третя особа Державна служба України з питань праці; позовна заява про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, що подана до Донецького окружного адміністративного суду Державною службою геології та надр України до ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода»», третя особа Державна служба України з питань праці, позовна заява про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, що подана до Київського окружного адміністративного суду Державною службою геології та надр України до ТОВ «Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор», третя особа Державна служба України з питань праці.

В матеріалах дисциплінарної справи № 84 копії зазначених позовних заяв відсутні. Крім того, у службової записці начальника управління гірничного нагляду Держпраці ОСОБА_4 зазначено, що наведені позовні заяви надійшли від Київського окружного адміністративного суду, однак, суду надані позовні заяви, що розглядались не лише Київським окружним адміністративним судом, а також Донецьким окружним адміністративним судом, та надійшли такі позовні заяви до Державної служби України з питань праці від позивача в зазначених адміністративних справах - Державної служби геології та надр України.

Згідно матеріалів справи судовими рішеннями у справах № 200/7384/19-а за позовом Державної служби геології та надр України до ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода», третя особа: ГУ Держпраці у Донецькій області про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, № 200/7341/19-а за позовом Державної служби геології та надр України до ТОВ «Кварц» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, № 200/7548/19-а за позовом Державної служби геології та надр України до ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами судами встановлено, що на момент звернення ГУ Держпраці у Донецькій області з листом від 12.02.2019 року за підписом позивача, дія спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода», ТОВ «Кварц», ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» була вже зупинена (т. 3 а.с. 118-128).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року у справі № 320/2941/19 позов Державної служби геології та надр України до ТОВ «Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор» залишено без розгляду (т. 3 а.с. 205-206).

Зазначено, що у всіх вище перелічених випадках суд встановив відсутність порушень, що були викладені у листі ГУ Держпраці у Донецькій області від 12.02.2019 року № 06.2-13-1/1472-19 з боку вказаних суб`єктів господарювання.

З огляду на зазначені обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, у службовій записці про допущені позивачем порушення викладена інформація, яка не підтверджується документами, що надані до суду відповідачем Держпраці, а зі змісту наданих суду позовних заяв не вбачається, що підставами для звернення з такими заявами до суду є лист ГУ Держпраці у Донецькій області від 12.02.2019 року за підписом позивача.

Крім того, відповідачі - Державна служба з питань праці та ГУ Держпраці у Донецькій області не повідомили Державну службу геології та надр України, а суди при розгляді наведених вище адміністративних справ не встановили, що вказаного листа, факт підписання якого по суті й призвів до звільнення позивача, було складено з порушенням закону, оскільки відповідачі, вважаючи складання та підписання такого листа позивачем такими, що відбулися з порушенням вимог закону (з перевищенням наданих ОСОБА_1 повноважень, як вказують відповідачі), маючі достатньо часу та організаційних можливостей, не відкликали зазначений лист від 12.02.2019 року або якимось іншим чином нівелювали його дію та відомості, що у ньому містяться, по-друге, адміністративні суди, що розглядали зазначені вище адміністративні справи, не встановили будь-яких порушень закону під час звернення з відповідними позовними заявами, що було здійснено у тому числі опосередковано внаслідок підписання та направлення позивачем листа від 12.02.2019 року.

Крім того, для встановлення факту перевищення повноважень позивачем або відсутності такого факту, не достатньо лише самого факту складання, підписання позивачем та направлення листа до Держгеонадр, адже саме на Держгенадра покладений обов`язок відповідним чином діяти після отримання такого листа, або, відповідно не діяти, у разі, якщо Держгеонадра дійшло б висновку про невідповідність листа від 12.02.2019 року за підписом позивача вимогам діючого законодавства.

Фактичні обставини свідчать, що Держгеонадра відповідним чином відреагували на лист позивача від 12.02.2019 року, зокрема, шляхом звернення з позовними заявами до суду, а під час зазначених вище розглядів позовів Держгеонадр ані судами, що розглядали позовні заяви Держгеонадр, ані сторонами та третьою особою не вказувалося на невідповідність листа від 12.02.2019 року вимогам чинного законодавства, якій став підставою для подання кожного з зазначених вище позовів Держгеонадрами до зазначених у листі суб`єктів господарювання.

У суду відсутні відомості про те, які саме наслідки потягнуло за собою встановлення факту перевищення повноважень позивачем та її подальше звільнення внаслідок підписання та направлення листа від 12.02.2019, як то: можливий перегляд зазначених вище справ за нововиявленими обставинами у зв`язку з встановленням факту перевищення повноважень позивачем, можливе притягнення до відповідальності посадових осіб Держпраці та Держгеонадр, що здійснювали відповідні заходи після надходження такого листа від позивача (опрацювання інформації, що міститься у листі, вирішення питання про подання відповідних позовів до суду, тощо), повідомлення відповідному суду, у провадженні якого знаходилась конкретна справа, про факт встановлення перевищення повноважень позивачем, адже це має значення для вирішення справи у разі, якщо направлення такого листа від 12.02.2019 здійснено з перевищенням повноважень, тощо.

22.07.2019 року під час проведення службового розслідування позивачем надані пояснення щодо підписання нею листа від 12.02.2019 року, згідно яких, такий лист був підписаний у зв`язку з відсутністю на робочому місці начальника ГУ Держпраці у Донецькій області та знаходженням на лікарняному першого заступника ГУ Держпраці в Донецькій області. В поясненнях позивач наголошує, що такі листи відправлялися щороку, зокрема, у 2017, 2018 та 2019 роках, відповідно до листа прокуратури Донецькій області, та просила опитати посадових осіб ГУ Держпраці у Донецькій області, які безпосередньо підготували цей лист та надали його позивачу на підпис (т. 1 а.с. 57-60).

Як вбачається з матеріалів дисциплінарної справи № 84, комісією в порушення вимог ст. 71 Закону України № 889 для повноти та об`єктивності проведення службового розслідування не з`ясовано, чи виконувала позивач станом на 12.02.2019 року обов`язки начальника або першого заступника, не опитані посадові особи ГУ Держпраці у Донецькій області, які безпосередньо підготували зазначеного листа до Державної служби геології та надр України, поза увагою комісії залишились питання щорічного направлення такої інформації на підставі листа прокуратури Донецькій області.

01.08.2019 року позивачем голові дисциплінарної комісії подані зауваження до висновку від 26.07.2019 та клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи. Однак, комісією не було вжито заходів для встановлення обставин зазначених у клопотанні та зауваженні (т. 1 а.с. 63-65, 83-84).

В матеріалах дисциплінарної справи № 84 та висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 26.07.2019 року по дисциплінарному провадженню відносно заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 від 26.07.2019 року відсутня інформація про те, до яких наслідків призвели дії позивача та ступінь їх тяжкості.

Саме п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону № 889 передбачено, що дисциплінарним проступком є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, але Державною службою України з питань праці взагалі це питання не досліджувалось та оцінка не надавалась.

Відповідачами, ані під час здійснення передбачених законом заходів, що передували звільненню позивача (як то проведення службового розслідування та складення відповідного висновку, тощо), ані у спірному наказі про звільнення позивача, не встановлено, чи містять дії позивача, що здійснені, на думку відповідачів, з перевищенням повноважень, склад злочину або адміністративного правопорушення, звернення до відповідних вповноважених органів з цього приводу відсутні, отже, в суду немає інформації, яким саме чином відповідачами встановлені обставини, що виключають кримінальну або адміністративну відповідальність позивача.

Згідно ч. 1 ст. 77 Закону № 889 рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Наказом від 19.08.2019 року № 84-кт голови Державної служби України з питань праці Чернега Р . до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області. Зі змісту наказу вбачається, що спірний наказ видано за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

26 липня 2019 року головою дисциплінарної комісії ОСОБА_5 на адресу голови Державної служби з питань праці Р. Чернезі внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 189-192).

Суб`єкт призначення повинен прийняти рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення протягом 10 календарних днів з дня подання дисциплінарної комісії.

Головою Державної служби з питань праці спірний наказ видано лише 19.08.2019 року, тобто через 19 днів після внесення дисциплінарною комісією подання, що є порушенням вимог статті 77 частини 1 Закону України № 889.

Відповідачем - Держпраці було прийнято спірний наказ з перевищенням повноважень на таке прийняття, оскільки в розумінні статті 77 частини 1 Закону України № 889 відповідач - Держпраці був не уповноважений на прийняття такого наказу з підстав того, що повноваженнями на видання спірного наказу Держпраці законодавчо володів лише 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії, та продовження такого строку законом не передбачене.

В ході розгляду справи представник відповідача - Державної служби України з питань праці надав суду пояснення, у яких вказав, що тільки 06.08.2019 року відповідачем отримано лист про погодження звільнення заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області за умови дотримання вимог чинного законодавства. Крім того, позивач з 06.08.2019 року по 16.08.2019 року знаходилась на лікарняному, тому наказ було видано тільки 19.08.2019 року.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Отже, відповідачем порушено вимоги законодавства щодо дотримання процедур, які передбачені Законом № 889, то прийняття спірного наказу Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 84-кт та наказу ГУ Держпраці у Донецькій області від 19.08.2019 року № 317-к не відповідає принципу «належного урядування».

Щодо вчинення заступником ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 дій, що виходять за межі наданих неї службових положень, перевищення службових повноважень суд апеляційної інсьанції виходив з такого.

До позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби у зв`язку з наявністю в діях ознак дисциплінарного проступку - перевищення службових повноважень.

Однією з підстав для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є факт вчинення ним дисциплінарного проступку. З огляду на спірні правовідносини суд має встановити наявність чи відсутність перевищення службових повноважень позивачем, що може свідчити про вчинення/невчинення дисциплінарного проступку.

Під «перевищенням» у п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону 889 слід розуміти вчинення державним службовцем таких вчинків (у тому числі прийняття рішення, віддання наказу, розпорядження чи доручення), які виходять за межі наданих йому повноважень.

Під час дисциплінарного провадження у таких справах дисциплінарна комісія та суб`єкт призначення повинні чітко визначити обсяг повноважень конкретного державного службовця, керуючись положеннями Закону № 889, інших законів України, положеннями про державний орган та/або його структурний підрозділ, а також посадовою інструкцією.

Таким чином, саме за вчинення посадовою особою таких дій які виходять за межі його повноважень, законодавець у вищевказаній нормі закону передбачив можливість застосування до такої особи найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно п.4 Положення Держпраці, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює нагляд (контроль) за дотриманням умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині державного гірничого нагляду, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Відповідно до п. 7 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області Управління Держпраці під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з територіальними органами міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями на відповідній території з питань, віднесених до його компетенції (т. 1 а.с. 170-182).

Згідно розподілу обов`язків між начальником, першим заступником та заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, затверджених наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22.10.2018 № 1279, заступник начальника головного управління Держпраці у Донецькій області здійснює керівництво роботою, координує та контролює роботу безпосередньо підпорядкованих йому структурних підрозділів Управління Держпраці: управління з питань праці, відділ контролю південного напрямку, відділ контролю північного напрямку, відділ контролю західного напрямку, відділ контролю східного напрямку, відділ гігієни праці, відділ експертизи умов праці.

Наказом від 08.02.2019 року № 270 «Про внесення змін до наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22.10.2018 № 1279 «Про затвердження розподілу обов`язків між начальником, першим заступником та заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області» внесені зміни до наказу Головного управління Дердпраці у Донецькій області від 22.10.2018 № 1279, а саме, до п. 2.4, яким передбачено, що у разі одночасної відсутності начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області та першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, обов`язки начальника управління Держпраці у Донецькій області виконує заступник начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області здійснює керівництво роботою, координує та контролює роботу безпосередньо підпорядкованих йому структурних підрозділів Управління Держпраці: спеціалізований відділ гірничого нагляду і контролю, спеціалізований відділ геолого-маркшейдерського нагляду, переробки корисних копалин, реструктуризації та шахтного будівництва, спеціалізований відділ нагляду у гірничодобувній промисловості, відділ гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні, відділ гірничотехнічного нагляду у Селидівському регіоні, відділ гірничотехнічного нагляду у Добропільському регіоні, відділ гірничотехнічного нагляду у Торецькому регіоні.

15.06.2017 року до Головного управління Держпраці у Донецькій області надійшов лист прокуратури Донецької області від 07.06.2017 року про порушення вимог законодавства сфері використання та охорони надр, діяльності з видобування корисних копалин на території Донецькій області для відома та розгляду питання щодо ініціювання в порядку ч.1 ст. 57 Кодексу України про Надра, п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 615 від 30.05.2011 перед Державною службою геології на надр України питання щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами переліченими у листі суб`єктам господарювання (т. 1 а.с. 89-91).

ГУ Держпраці у Донецькій області листом від 22.06.2017 року повідомило заступника прокурора Донецькій області, що на виконання листа від 07.06.2017 року Головне управління направило лист №06.2/3831 від 20.06.2017 року до Державної служби геології та надр України щодо зупинення дій спеціальних дозволів на користування надрами (т. 1 а.с. 92).

Листом від 20.06.2017 року № 06.2/3831 до Державної служби геології та надр України Головне управління Держпраці у Донецькій області за підписом начальника Шубіна В.П. надіслало інформацію про суб`єктів господарювання, які не узгоджували проекти планів розвитку гірничих робіт на 2017 рік в органах Держпраці України, та ініціювання в порядку ст. 57 ч.1 Кодексу України про Надра, п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 615 Державною службою геології та надр України питання про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами щодо цих суб`єктів (т. 1 а.с.93-94).

Листом від 12.02.2019 року № 06.2-13-1/1472-19 до Державної служби геології та надр України Головне управління Держпраці у Донецькій області, за підписом заступника начальника ОСОБА_1 надіслало інформацію про суб`єктів господарювання, які не узгоджували проекти планів розвитку гірничих робіт на 2018 та 2019 роки в органах Держпраці України. У відповідь на листи ГУ Держпраці від 20.06.2017 року №06.2/3831 та від 26.06.2018 року № 06.2-13-2/6845-18 Державна служба геології та надр України наказами № 378 від 28.08.2017 та № 311 від 07.09.2018 зупинила дію спеціальних дозволів на користування надрами, просить розглянути питання про ініціювання Державною службою геології та надр України зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами суб`єктам господарювання (т. 1 а.с.165-169).

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування, та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінетну Міністрів України від 30.12.2015 року № 1174.

Пунктом 4 Положення № 1174 визначений виключний перелік завдань покладених на Держгеонадра.

Згідно вказаного переліку, останній зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами поновлює їх дію у разі зупинення (п.п. 10 п. 4 Положення № 1174).

Вирішуючи питання про зупинення права користування надрами, орган державної влади, що видав дозвіл, повинен переконатися у дійсності наявних порушень у користуванні надрами та підстав такого зупинення.

Згідно п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615 дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінекоенерго, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС.

Суд зазначає, що, незважаючи на те, що форма подання зазначеним Порядком не визначена, у будь-якому випадку, документ має містити реквізити, які б дозволили ідентифікувати такий документ саме як подання, а не лист, клопотання, тощо.

Під час прийняття спірних наказів та процедури, що передувала прийняттю таких наказів, відповідачами не визначено достеменно: чи позивач не мала права взагалі звертатися з листом від 12.02.2019 року за власним підписом як заступник ГУ Держпраці у Донецькій області до Держгеонадр, виходячи з посадових обов`язків позивача, чи то взагалі ГУ Держпраці у Донецькій області не мав права звертатися до Держгеонадр, як до органу, що не має територіальних органів у розумінні п. 7 Положення про ГУ Держпраці у Донецькій області.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання відповідача 2 на перевищення позивачем службових повноважень при зверненні з листом від 12.02.2019 року до Державної служби геології на надр України, а не до територіального органу - Східного міжрегіонального відділу, з таких підстав.

Відповідно до п. 7 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області управління Держпраці під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установлеому порядку з територіальними органами міністерств та інних центральних органів виконавчої влади на відповідній території з питань, віднесених до його компетенції (т. 1 а.с. 180).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у Державної служби геології на надр України відсутні територіальні підрозділи.

При цьому, суд зазначає, що Східний міжрегіональний відділ не є територіальним органом Державної служби геології на надр України, а є лише відділом Департаменту державного геологічного контролю.

Таким чином, позивач у відповідності до вимог п. 7 Положення Головне управління Держпраці у Донецькій області звернулася до Державної служби геології на надр України з листом від 12.02.2019 року.

Крім того, лист від 12.02.2019 на адресу Держгеонадр, що був підписаний позивачем, є по суті документом, що містить відомості про факти порушень вимог діючого законодавства в частині неузгодження планів робіт з боку суб`єктів господарювання - надрокористувачів. Зазначеним у листі фактам була надана відповідна правова оцінка як з боку Держгеонадр шляхом подання відповідних позовних заяв до суб`єктів господарювання, так і з боку судів, які розглядали ці позовні заяви з прийняттям відповідних рішень.

Виходячи з того, що, за наслідками поданих, у тому числі на підставі листа за підписом позивача, Держгеонадра позовних заяв, судами, що їх розглядали, прийняті рішення як про задоволення, так і про відмову у задоволенні позовних вимог та залишення позовів без розгляду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підписання та направлення такого листа позивачем не призвело до негативних наслідків для суб`єктів господарювання без передбачених підстав, а слугувало лише інформацією про виявлені порушення, що мали бути перевірені та були перевірені у встановленому порядку, за наслідком чого, така інформація або знайшла своє підтвердження, або ні.

Суд зазначає, що ненаправлення такого листа за наявності порушень, що виявлені ГУ Держпраці у Донецькій області, з урахуванням вимог листа прокуратури Донецької області від від 07.06.2017 року, потягнуло б за собою надання незаконних переваг суб`єктам господарювання, у діяльності яких виявлені порушення, що, з урахуванням обов`язків та посади, яку обіймала позивач та цілей та завдань ГУ Держпраці у Донецкій області, не повною мірою відповідало б вимогам законодавства.

Надаючи оцінку змісту наказу про звільнення позивача, відповідності такого наказу вимогам чинного законодавства, та документам, що складені відповідачами, та передували виданню спірного наказу, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У службовій записці без дати, що складена начальником управління гірничого нагляду ОСОБА_4, яка направлена на адресу голови Державної служби України з питань праці Чернезі Р.Т., зазначені, зокрема, такі обставини:

- ГУ Держпраці у Донецькій області неодноразово зверталось до Державної служби геології і надр листами від 20.06.2017 року № 06-2/3831, від 26.06.2018 року № 06.2-13-2/6845-18 та від 12.02.2019 року № 06.213-1/147219;

- згідно п. 22 Порядку дія дозволю зупиняється органом з питань надання дозволю безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику в сфері державного гірничого нагляду;

- ГУ Держпраці у Донецькій області, не з`ясував своїх повноважень, звернулось з клопотанням до Держгеонадра, чим порушило вимоги пункту 7 Положення;

- разом з тим, у своїх листах зазначає ряд суб`єктів, які не є надрокористувачами та не мають спеціальних дозволів;

- у зв`язку з перевищенням службових повноважень під час підготовки та направлення листа, ОСОБА_4 просить відкрити дисциплінарне провадження щодо позивача (т. 1 а.с. 134-136).

Зі змісту наведеної службової записки, суд не має можливості зробити висновок, що саме стало підставою для відкриття дисциплінарного провадження: направлення позивачем «листів», «подання», «клопотання» або «листа» без зазначення конкретно визначеного документу з необхідними реквізитами.

Інформаційна довідка не містить підпису посадової особи, що її склала, але, з посиланням на вищезгадану службову записку, вказує лише на лист від 12.02.2019 року, що його було підписано та направлено позивачем.

У Висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до для дисциплінарної відповідальності по дисциплінарному провадженню щодо заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області ОСОБА_1 , зазначені, зокрема, такі обставини:

- висновок складено за наслідками дисциплінарного провадження, що відкрите на підставі зазначеної службової записки;

- у висновку з посиланням на службову записку відсутні відомості про направлення в Державну службу геології і надр листів від 20.06.2017 року № 06-2/3831, від 26.06.2018 року № 06.2-13-2/6845-18, а є посилання виключно на лист від 12.02.2019 року № 06.213-1/147219;

-згідно п. 22 Порядку дія дозволю зупиняється органом з питань надання дозволю безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику в сфері державного гірничого нагляду;

- ГУ Держпраці у Донецькій області, не з`ясував своїх повноважень, звернулось з клопотанням до Держгеонадра, чим порушило вимоги пункту 7 Положення;

- разом з тим, у своїх листах зазначає ряд суб`єктів, які не є надрокористувачами та не мають спеціальних дозволів;

- зроблений висновок, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень, а саме, позивач звернулась з клопотанням про зупинення з підстав, що не передбачені п.22 Порядку (т. 1 а.с. 185-188).

Проаналізувавши зміст наведеного висновку, суд зазначає. що він не повною мірою відповідає за своїм змістом службовій записці, хоча й посилається на неї, а також, знову, в суду немає можливості зробити висновок, яке саме порушення було допущене позивачем: чи то направлення «листа», чи то «листів», чи то «клопотання», чи то «подання».

Подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача аналогічне за змістом наведеним у висновку, та, відповідно, містить аналогічні невідповідності, що є неприпустимим для застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення до позивача.

У спірному наказі вказано, що, позивач звернулась з клопотанням про зупинення з підстав, не передбачених п. 22 Порядку, у той час як у п. 22 Порядку йде мова про звернення не з «клопотанням», а «поданням», а у матеріалах дисциплінарної справи, як зазначено вище, взагалі йшлося спочатку про «листи», а потім лише про «лист» від 12.02.2019 року.

З урахуванням наявних реквізитів документу, суд не може віднести лист від 12.02.2019 до такого виду документу як «подання» ані за змістом, ані за формою.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування опису дисциплінарного проступку чи інших обставин, наведених у матеріалах інших перевірок, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених відомостей зібраних поза службовим розслідуванням, не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими документами, на які посилаються матеріали службового розслідування, поясненнями та документами.

Щодо доводів апелянта - відповідача 2 про те, що на час здійснення дисциплінарного провадження не було знято дисциплінарне стягнення, яке застосовано до позивача наказом Держпраці від 24.10.2018 року № 74-кт та наказом Держпраці від 24.06.2019 року № 52-кт.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наказ від 24.06.2019 року № 52-кт позивачем оскржено в судовому порядку та скасовано рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі № 200/8522/19-а, яке набрало законної сили після перегляду в апеляційній інстацнії - 23.12.2019 року (т. 3 а.с. 79-83).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстацнії погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування наказів Державної служби України з питань праці від 19.08.2019 року № 84-кт, ГУ Держпраці у Донецькій області від 19.08.2019 року № 317-к.

Вимога про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.08.2019 року по 30.01.2020 року також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимог про скасування наказів.

Розрахунок середнього заробітку працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (пункт).

Позивача звільнено зі служби 19.08.2019 року, тому сума виплат обчислюється за два календарні місяці, які передували звільненню.

Згідно довідки № 08-52/284-19 від 06.11.2019 року середньоденна заробітна плата позивача складає 729,44 грн. (т. 2 а.с. 116).

Суд апеляційної інстанції погоджує розрахунок суду першої інстанції, згідно якого час вимушеного прогулу позивача з 19.08.2019 року по 30.01.2020 року включно складає 114 робочих днів, у зв`язк уз чим стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 83156,16 грн. (729,44 грн. х 114) з відрахуванням обов`язкових платежів.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ГУ Держпраці у Донецькій області, а не з Державної служби України з питань праці, як просив позивач, оскільки нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_1 здійснюється ГУ Держпраці у Донецькій області.

Згідно статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача грошового утримання (заробітної плати) за один місяць в розмірі 22007,85 грн. та поновлення позивача на посаді заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

В частині незадоволених позовних вимог рішення суду не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо клопотання відповідача 1 про постановлення окремої ухвали відносно позивача у зв`язку з тим, що останньою не надіслано відповідачам копію відзиву на апеляційні скарги відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч. 2 ст. 249 КАС України).

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч. 3 ст. 249 КАС України).

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 4 ст. 249 КАС України).

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 5 ст. 249 КАС України).

Суд зазначає, що прийняття окремої ухвали обумовлено завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Тобто, нормами КАС України передбачено постановлення окремої ухвали (у разі виявлення відповідних порушень законодавства) відносно органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб під час здійснення останніми владних управлінських функцій.

Окрема ухвала направляється відповідним особам чи органам, які можуть усунути причини та умови порушення. Такі органи повинні мати відповідні повноваження, необхідні для вжиття заходів реагування.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

Оскільки ОСОБА_1 не є в цій справі посадовою особою суб`єкта владних повноважень, то й відсутні правові підстави для розгляду питання про постановлення відносно неї окремої ухвали.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі № 200/10988/19-а за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Донецькій області, третя особа: Національне агенство з питань запобігання корупції про скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 1 червня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць