Справа № 240/3860/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
03 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/3860/20
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в застосуванні для розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу з 12.01.2020 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки, та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначено, що в січні 2020 року він звернувся через портал електронних послуг до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із письмовою заявою про призначення, як пенсіонеру, що отримує пенсію за Законом 2262- XII, пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІУ. 14 лютого 2020 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача з вимогою провести нарахування пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно частини другої статті 40 Закону № 1058-ІУ (копія заяви додається). Проте листом від 25.02.2020 № 675-1047/К-02/8-0600/20 відповідач відмовив в задоволенні вимоги та зазначив, що застосування для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки у зв`язку з переходом з 12.01.2020 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком чинним законодавством не передбачено.
Вважаючи рішення та дії відповідача щодо застосування показників середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки (4404,35 грн.) при призначенні в 2020 році пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІУ протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 14 квітня 2020 року 11:30 год.
13.04.2020 року ГУ ПФУ в Житомирській області до суду подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що оскільки позивачу була призначена пенсія згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», він скористався своїм правом вибору державної пенсії, а отже подана заява про призначення пенсії згідно Закону № 1058-ІУ є заявою про переведення з одного виду пенсії на інший та застосовується норма частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІУ, а не норма частини 2 статті 40 Закону № 1058-ГУ. Тобто при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відповідач просить відмовити у задоволення позовних вимог.
Також, від позивача 13.04.2020 року на адресу суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивач заперечує щодо доводів викладених у відзиві та вважає їх необґрунтованими.
Ухвалою судді від 14 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12 травня 2020 року.
У чергове судове засідання, призначене на 26 травня 2020 року, сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
25.06.2020 року позивач на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року суд перейшов до розгляду адміністративної справи №240/3860/20 у порядку письмового провадження.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що після звільнення з військової служби ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Після виходу на пенсію позивач продовжував працювати та з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З 12 січня 2020 року позивачу призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки (а.с.9,10).
Листом від 25.02.2020 № 675-1047/К-02/8-0600/20 відповідач відмовив позивачу у застосуванні для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки у зв`язку з його переходом з 12.01.2020 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, чинним законодавством не передбачено (а.с.11).
Не погоджуючись з такою відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до статті 1-1 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно з положеннями статті 7 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.
Таким чином, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України №2262-XII та Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), такій особі призначається одна пенсія за її вибором.
Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону України №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що Законом №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший і саме у такому випадку показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу.
Суд також зазначає, що 11.10.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 р. № 2148-VIII, яким внесені зміни до Закону №1058-IV.
Відповідно до положень п.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік".
Згідно з абз.1 п.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно частини першої статті 25 Закону №1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс =СмхВс/100%х12, де:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Отже, за правилами пункту 4-4 розділу ХV Закону №1058-IV середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, застосовується лише у випадку призначення пенсії у період з 01.10.2017р. по 31.12.2017р.
З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
З огляду на зазначене, положення абз.1 п.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV поширюються на правовідносини щодо визначення розміру пенсії за віком при призначенні.
Суд зазначає, що позивачу первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше 12.01.2020 року. При цьому, Законом №1058-ІV не врегульовано порядок призначення, обчислення розміру та виплати пенсій за вислугу років.
Вказана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.06.2018 року справі №367/1830/17.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у випадку звернення осіб, які отримують пенсію за вислугу років (по інвалідності, втраті годувальника), що призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за призначення пенсії за віком на загальних підставах, право на призначення пенсії даного виду виникає вперше, а не відбувається перехід з одного виду пенсії на інший в межах одного закону.
В даному випадку, органи Пенсійного фонду зобов`язані призначати пенсію за віком на загальних підставах, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а не застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях, який враховувався при призначенні пенсії за вислугу років, згідно із вимогами спеціального Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки, має місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.
Таким чином, дії відповідача, які полягають у незастосуванні для розрахунку пенсії за віком позивача показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки є протиправними, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу з 12.01.2020 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, однак суд звертає увагу, що пенсія позивачу за віком, на момент розгляду справи, вже призначена.
Враховуючи, що відповідачем безпідставно не застосувано для розрахунку пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, суду вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача врахувати при призначення ОСОБА_1 з 12.01.2020 пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки та зобов"язати відповідача здійснити ОСОБА_1 такий перерахунок пенсії за віком з 12.01.2020 року.
За вказаних обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2522,40 грн, сплата яких підтверджується квитанцією №7 від 17.03.2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в застосуванні для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати при призначенні ОСОБА_1 з 12.01.2020 пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 12.01.2020 року перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2017-2019 роки.
Стягнути на користь ОСОБА_1 збір в розмірі 2522 грн. (дві тисячі п"ятсот двадцять дві) 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 03 червня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова