Справа № 460/3053/20
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2020 року м. Рівне №460/3053/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду Рівненської області щодо зменшення позивачу відсотку грошового забезпечення з 85% до 70% при проведенні з 01.01.2016 перерахунку на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Рівненської області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення №02-77д/08 від 23.03.2018, виходячи з розрахунку 85% грошового забезпечення, без обмеження граничного розміру пенсії.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МНС та був звільнений у відставку. З 21.03.2005 позивачу призначена пенсія за вислугу років (30 років в пільговому обчисленні), яка була встановлена у розмірі 85% сум грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Повідомив, що з 01.01.2016 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 70% сум грошового забезпечення замість первісно призначених 85%. Зазначає, що зміна максимального відсоткового розміру пенсії відбулася вже після призначення пенсії та не є підставою для зменшення вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем перерахунку. Стверджує, що розрахувавши основний розмір пенсії як 70% від розміру грошового забезпечення, замість належних позивачу 85%, відповідач тим самим зменшив розмір його пенсії, чим порушив гарантії на соціальний захист військовослужбовців. Вважає дії відповідача щодо такого зменшення розміру пенсії при перерахунку протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. З огляду на це просить у судовому порядку зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 у розмірі 85% сум грошового забезпечення. З викладених підстав, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 04.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб (письмове провадження) у справі (а.с.14-15).

27.05.2020 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у встановлений судом строк надійшов відзив на позов (а.с.21-24). Відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, а тому позовна заява не підлягає розгляду судом. По суті позовних вимог на обґрунтування відзиву відповідач наголошує, що 01.04.2014 набрав чинності Закон України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України", яким, зокрема, встановлено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. На підставі вищезазначеного відповідачем на виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.01.2018 було проведено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням основного розміру грошового забезпечення у розмірі 70%. З огляду на це вважає, що діяв в межах норм чинного законодавства, а тому стверджує про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу із врахуванням 85% відповідних сум грошового забезпечення. За таких обставин, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

21.03.2005 ОСОБА_1 , звільненому у відставку з посади начальника СДПЧ-16 смт.Володимирець, з урахуванням вислуги років - 30 років в пільговому обчисленні, призначена пенсія у розмірі 85% сум грошового забезпечення згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення пенсії). Даний факт підтверджується копією протоколу по пенсійній справі від 22.03.2007 (а.с.8 зворотній бік, 29).

З 01.01.2007 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Судом встановлено, що 01.04.2018 на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за №02-77д/08 від 23.03.2018 (а.с.28) відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 з урахуванням 70 % грошового забезпечення в загальній сумі 5220,39 грн., що підтверджується копією перерахунку пенсії по пенсійній справі №А0473 від 28.03.2020 (а.с.27).

11.02.2020 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про надання інформації та документів щодо часу, з якого позивач отримує пенсію, та який відсоток грошового забезпечення становив основний її розмір на момент призначення; який розмір пенсії на даний час та які складові грошового забезпечення, що враховані для визначення розміру пенсії; чи проводилися з часу призначення пенсії її перерахунки, які вплинули на відсоток грошового забезпечення, з якого розраховується основний розмір пенсії (а.с.4).

18.03.2020 листом за вих.№3733-2677/Ж-03/8-1700/20 у відповідь на вказане звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило ОСОБА_1 , що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 01.01.2018 проведено перерахунок його пенсії з урахуванням максимальної величини розміру пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення і підстав для встановлення розміру пенсії як 85% сум грошового забезпечення немає (а.с.5).

Не погодившись з діями пенсійного органу щодо такого перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23.12.2015.

Цим Законом були внесені зміни до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, а саме доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Частиною 2 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

На виконання зазначених норм Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям осіб".

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Судом встановлено, що відповідачем 01.04.2018 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року на виконання пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №103, відповідно до якого основний розмір пенсії позивача було зменшено із 85% грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.27).

Водночас, відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

27 березня 2014 року прийнято Закон України №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри " 80" замінено цифрами " 70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Отже, зміна встановленого законом максимального розміру пенсії з 90% до 80% і згодом до 70% відбулася вже після призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 85% грошового забезпечення (21.03.2005).

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновку, що положення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.05.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області застосувало норми, які визначають максимальний відсотковий розмір пенсії, що були чинні на момент перерахунку пенсії, а не її призначення.

При цьому, суд наголошує, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а згодом 70 відсотків грошового забезпечення стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії військовослужбовцю. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців повинна застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду, за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18, які в силу вимог ч.5 ст.242 та ч.3 ст. 291 КАС України суд враховує при ухваленні рішення у цій справі.

Крім того, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні N 3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України витлумачив зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст.58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Так, згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оскільки у даному випадку перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру призначеної йому раніше пенсії, то при визначенні її розміру не може застосовуватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року.

Іншими словами, розрахувавши основний розмір пенсії як 70% від розміру грошового забезпечення, замість первісно встановлених 85 %, відповідач порушив право на соціальний захист позивача, оскільки тим самим зменшив розмір належної йому пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача протиправно порушені діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у зменшенні з 01.01.2018 раніше призначеної позивачу пенсії з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що зменшення відсотку грошового забезпечення з 85% до 70% відбулося при проведенні перерахунку на підставі пункту 1 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 01.01.2018, а не на підставі пункту 3 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" - з 01.01.2016, а тому задоволенню підлягає позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення встановленого при звільненні розміру пенсії з 85% до 70% від грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018, а не з 01.01.2016, як про це просив позивач.

З огляду на це, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення і похідної позовної вимоги - про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018, виходячи з розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Стосовно твердження відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, то суд вважає його необґрунтованим та відхиляє як безпідставне з огляду на таке.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права(статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач є пенсіонером, на якого поширюється дія Закону №2262-ХII.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 19.03.2018 року по справі № 806/1952/18.

Щодо тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у відзиві на позов про те, що рішення про стягнення пенсій та рішення про зобов`язання виплатити пенсії виконуються за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інші кошти, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду у відповідача відсутні, то суд виходить з такого.

Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 6 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005, заява №3134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23).

Іншими словами, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Суд також відхиляє заперечення відповідача стосовно неможливості проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 без обмеження граничного розміру пенсії з посиланням на ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з огляду на наступне.

Частиною 7 ст.43 Закону №2262-ХІІ було визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 у справі № 1-38/2016, положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано неконституційними.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2016 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, суд вважає, що з метою дотримання принципу верховенства права, недопущення погіршення, звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод на соціальний захист позивача, зокрема, права на отримання пенсії, з 01.01.2018 виплата пенсії позивачу повинна здійснюватися без обмеження граничного розміру, виходячи з розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи, що приписи частини 1 ст.371 КАС України мають імперативний характер, рішення суду у цій справі підлягає до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції в повній мірі та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача частково відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як свідчать матеріали справи, за подання цього позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується оригіналом квитанції №12 від 27.04.2020, наявним в матеріалах справи (а.с.11).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 560,50 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2018 відсоткового значення розміру пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку раніше призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 без обмеження граничним розміром, виходячи з розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення із урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 04 червня 2020 року.

Суддя Гудима Н.С.