Справа № 428/2067/20
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/2067/20
Провадження № 2-а/428/225/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимаря Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимаря Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.02.2020 поліцейським Лимарем А.М. упереджено було винесено постанову серії ЕАК № 2157773 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до змісту вищезазначеної постанови, позивач 25.02.2020 о 12-48 годин, керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Гвардійський, 10, м. Лисичанськ, здійснив зупинку безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) ПДР України, що категорично не відповідає дійсності.

Насправді було так, 25.02.2020, рухаючись на транспортному засобі «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 у м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійському, унаслідок раптової помилки роботи двигуна та загорання на панелі приборів аварійної лампи тиску масла у двигуні, позивач вимушено зупинився поблизу автобусної зупинки маршрутних транспортних засобів. Відповідно до вимог п. 15.14 та п. 9.9 ПДР України позивач увімкнув аварійну світлову сигналізацію та спробував декілька разів перезапустити двигун. Однак, у цю мить до нього підійшов працівник поліції та запитав причину зупинки. Позивач пояснив поліцейському вищевикладені факти. Однак, не взявши до уваги жодних тверджень та доводів позивача, поліцейський склав відносно нього постанову із накладенням стягнення в розмірі 225 гривень за порушення, якого він, на його думку, не допускав.

Окрім цього, у постанові серії ЕАК № 2157773 вказано місце порушення та місце розгляду справи - м. Лисичанськ, проспект Гвардійський, що взагалі не відповідає дійсності, оскільки у м. Лисичанськ немає такого проспекту. Останнє свідчить про внесення до постанови завідомо неправдивих даних, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

В судове засідання відповідач Лимар А.М. не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, заперечував проти задоволення позову.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2157773 від 25.02.2020, складену поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Лимарем Андрієм Миколайовичем незаконною у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Лимаря А.М. серії ЕАК № 2157773 від 25.02.2020 позивача було визнано винним у порушенні п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 25.02.2020 о 12-48 год. у м. Лисичанськ, по пр. Гвардійський, 10, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», здійснив зупинку транспортного засобу безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 (е) ПДР України.

В графі 9 «До постанови додається» зазначено - відео з боді кам DSJ-Х300039_ВВ00039.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що DVD-R диск містить файли. При відтворенні файлів видно, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , дійсно порушив п. 15.9 (е) ПДР, а саме, здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначеному дорожніми знаками 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» та 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбуса» безпосередньо під цими знаками, ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію.

Крім того, у п. 9 оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення зазначено, що правопорушення зафіксовано за допомогою боді камери кам DSJ-Х300039_ВВ00039.

Отже, з наведеного вище суд доходить висновку, що наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки містить дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, викладених в оскаржуваній постанові, та отриманий у передбачений законом спосіб, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у п. 9 містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Твердження позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку внаслідок раптової помилки роботи двигуна та загорання на панелі приборів аварійної лампи тиску масла у двигуні, суд не приймає до уваги, оскільки на підтвердження цих обставин позивачем не надано жодного доказу.

Твердження позивача про те, що у постанові неправильно вказане місце вчинення правопорушення, а саме м. Лисичанськ проспект Гвардійський, та, що у місті Лисичанськ немає такого проспекту, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не доведено зазначеного факту та не додано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що у місті Лисичанськ дійсно немає проспекту Гвардійського. Отже, за відсутності доказів на підтвердження вказаної обставини, суд не може піддавати сумніву правильність заповнення постанови про накладення адміністративного стягнення та обґрунтовувати судове рішення припущеннями.

Версія позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Лимарем А.М. постанову серії ЕАК № 2157773 від 25.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимаря Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Лимар Андрій Миколайович, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов