Справа № 420/7047/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7047/19

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 28.01.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Синіговець А.В.,

представника відповідача Чілей М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2019р. приватне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.11.2019р. №№ про нарахування пені у розмірі 79577,82рн. за порушення ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»; про нарахування пені у розмірі 170грн. за порушення ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994р. №319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки податковим органом порушено порядок проведення перевірки та оформлення її результатів, зокрема, ст.ст.54, 55, 75-80, 86 ПК України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у задоволенні позову відмовлено, посилаючись на відсутність у діях податкового органу порушень процедури проведення перевірки та наявність вчинених позивачем порушень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 27.08.2019р. по 09.09.2019р. на підставі направлень від 23.08.2019р. №№5614/14-01, 5615/14-01, 5616/14-01, 5617/14-01, 5618/14-01, 5619/14-01, 5620/14-01, 5621/14-01, працівниками відповідача згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1. ст.77 ПК України, відповідно до наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2019р. №6281 та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, проведено документальну планову виїзну документальну перевірку ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2017р. по 30.06.2019р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складений акт №24/15-32-05-01/00383716 від 16.09.2019р., яким встановлено порушення позивачем, зокрема, ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме недотримання термінів надходження валютної виручки за договором від 19.07.2018р. №19/07/18 у сумі 11600 євро, укладеним з компанією Redmond Sales Lp (Scotland, United Kingdom) та термінів розрахунків за операціями, здійсненими на умовах відстрочення поставки у сумі 4200 доларів США за контрактом від 18.05.2018р. №18/05/18, укладеним з ООО «Капаксолит-М» (Молдова); ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а саме не проведено декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.2019р.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області 03.07.2018р. винесено податкові повідомлення-рішення від 01.11.2019р. №№ про нарахування пені у розмірі 79577,82рн. за порушення ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»; про нарахування пені у розмірі 170грн. за порушення ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994р. №319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами». /а.с.52-55/

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення відповідних правовідносин), Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994р. № 185/94-ВР (надалі - Закон України №185/94, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. (п. 75.1 ст. 75 ПК України)

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, зокрема, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з п.77.4 ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, податковим законодавством встановлено, що документальна планова перевірка передбачається у плані-графіку проведення планових перевірок на поточний рік та призначається рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке оформлюється наказом. Крім того, документальна виїзна перевірка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Як вбачається з матеріалів справи, планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік передбачено проведення у восьмому місяці поточного року перевірки ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак», а тому Головним управління ДФС в Одеській області правомірно винесено наказ від 07.08.2019р. №6281. /а.с.45, 52/

09.08.2019р. Головним управління ДФС в Одеській області направлено ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» повідомлення від 07.08.2019р. №305/15-32 про те, що згідно з планом-графіком проведення перевірок, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77 ПК України та наказу від 07.08.2019р. №6281, з 27.08.2019р. буде проводитися документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби. /а.с.46/

Вищезазначену вимогу надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 09.08.2019р., тобто не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, що підтверджується списком рекомендованих листів. /а.с.50/

Відповідно до п.77.6 ст.77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно п. 81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, перед початком проведення перевірки директору ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак»» пред`явлені службові посвідчення та направлення від 23.08.2019р. №№5614/14-01, 5615/14-01, 5616/14-01, 5617/14-01, 5618/14-01, 5619/14-01, 5620/14-01, 5621/14-01, а тому у посадових осіб були правові підстави для її проведення та оформлення акту перевірки за результатом проведення такої перевірки. /а.с.24-31/

Щодо посилання апелянта на проведення перевірки не Головним управлінням ДФС в Одеській області, а Головним управлінням ДПС в Одеській області, тобто інших державним органом, ніж той що призначив проведення перевірки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 р. №1200 вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови визначено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності; Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби та Державної митної служби.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. №537 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком, зокрема, Головне управління ДПС в Одеській області; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком, зокрема, Головне управління ДФС в Одеській області приєднано до Головного управління ДПС в Одеській області.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови встановлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.08.2019р. №682-р «Питання Державної податкової служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених ПК України або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Виходячи з положень п. 19.1 ст. 19 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті (пп. 191.1.4) та забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках, сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп. 191.1.34).

Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», відповідно до якої органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Таким чином, на у період з 27.08.2019р. по 09.09.2019р. Головному управління ДПС в Одеській області, як територіальному органу Державної податкової служби України, було надано повноваження з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України.

Відповідно до ст.1 Закону України №185/94 (в редакції чинній на момент проведення позивачем валютних операцій та до 07.02.2019р.) виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно ст.2 Закону України №185/94 (в редакції чинній на момент проведення позивачем валютних операцій та до 07.02.2019р.) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Податковим органом встановлено, що між ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» (продавець) з Redmond Sales Lp, Scotland, United Kingdom (покупець) укладено договір від 19.07.2018р. №19/07/18, згідно умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець сплатити та прийняти б/у обладнання. Загальна кількість товару, визначається специфікацією. Вантажоотримувачем товару є RAMI KISLA CAD SEFEREGA SAN SIT C BLOK NO 58 TOPCULER IST STANBUL. Валюта договору - євро. Загальна вартість договору - 11600 євро. Оплата здійснюється в євро шляхом переводу грошових коштів на валютний рахунок продавця в розмірі 100% на протязі 180 календарних днів з моменту отримання товару. За невиконання або не належне виконання умов даного договору сторони мають право пред`являти претензію, яка направляється на протязі 30 календарних днів з моменту отримання товару. За підсумками розгляду претензії складається комерційний акт, який підписується сторонами.

На виконання умов вищезазначеного договору ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» експортовано товар (прес кривошипний модель СПР-20- 2 шт.) на користь компанії RAMI KISLA CAD SEFEREGA SAN SIT C BLOK NO 58 TOPCULER IST STANBUL за митною декларацією, оформленою в режимі «ЕК 10» на загальну суму 11600євро, в т.ч.: №UА500480/2018/001208 від 30.07.2018р. фактурною вартістю 11600 євро (360878,91грн.) законодавчо встановлений граничний термін - 26.01.2019р.

Станом на 30.06.2019р. валютна виручка за поставлену продукцію не надійшла, а тому податковий орган вважає, що позивачем порушено вимоги ст.1 Закону України №185/94-ВР внаслідок недотримання термінів надходження валютної виручки за контрактом від 19.07.2018р. №19/07/18 укладеним з Redmond Sales Lp, Scotland, United Kingdom за період з 07.05.2019р. по 30.06.2019р. (55 днів) у сумі 11600 євро (365 547,33грн. - за курсом НБУ 31,512701 грн./1 євро).

Водночас, позивачем на виконання вимог ч.1 ст.77 КАС України не надано доказів на спростування вищезазначених висновків податкового органу.

Крім того, між ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» (покупець) та ООО «Капаксолит-М», Молдова (продавець) укладено контракт від 18.05.2018р. №18/05/18, згідно умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець сплатити та прийняти прес Б4-К1-01б/у. Найменування товару, кількість ціна, умови та термін постачання вказуються в специфікаціях до цього договору.

На виконання умов вищезазначеного контракту та специфікації №1 від 18.05.2018р., позивачем 29.05.2018р. здійснена передоплата на рахунок компанії ООО «Капаксолит-М», Молдова в сумі 4200 доларів США 109827,86 грн.), законодавчо встановлений термін отримання продукції - 25.11.2018р.

Однак, підприємством не надано митної декларації, товаросупровідних документів, які засвідчують надходження імпортного товару на територію України (прес Б4-К1-01б/у) по контракту від 18.05.2018р. №18/05/18 та специфікації №1 від 18.05.2018р. від нерезидента ООО «Капаксолит-М», Молдова.

Встановлені обставини, на думку податкового органу, є порушенням вимог ст. 2 Закону України №185/94-ВР в частині недотримання термінів розрахунків за операціями, здійсненими на умовах відстрочення поставки у сумі 4200 доларів США за контрактом від 18.05.2018р. №18/05/18 укладеним з ООО «Капаксолит-М», Молдова.

Позивач вважає, що імпортна операція за контрактом від 18.05.2018р. №18/05/18 щодо перерахування 4200 доларів США на адресу ООО «Капаксолит-М», Молдова не перевищує еквіваленту 150000грн. за курсом НБУ на день перерахування, та відповідно до п.22 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019р. №5 є незначною, та відповідні граничні строки на такі операції не поширюються (включаючи незавершені розрахунки за операцією).

Крім того, зобов`язання ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» частково припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі угоди №1 від 05.02.2019р. Станом на дату перевірки заборгованість перед зазначеним нерезидентом складає 951,77 дол. США. /а.с.33-42/

Так, частиною 1 ст.4 Закону України №185/94 (в редакції чинній на момент проведення позивачем валютних операцій та до 07.02.2019р.) порушення резидентами, крім суб`єктів

господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього

Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку

України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Разом з тим, 21.06.2018р. прийнято Закон України «Про валюту та валютні операції» №2473-VIII (надалі - Закон України №2473-VIII), який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства. Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України (введений в дію 07.02.2019р. та чинний на момент проведення перевірки позивача).

Відповідно до ч.5 ст.13 цього Закону України 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Постановою Правління Національного Банку України від 02.01.2019р. №5 затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті. Вказаним Положенням дійсно збільшено граничний строк розрахунків та розмір операції.

Так, відповідно до п. 21 Розділу ІІ вказаного Положення, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. У пункті 22 розділу ІІ цього Положення зазначено, що граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення: 1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, установлений для фінансових операцій, що підлягають обов`язковому фінансовому моніторингу згідно із законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі в розділі II цього Положення - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій; 2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.

В той же час, пунктом 2 постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» №7 від 02,01.2019р. передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, визначені в п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019р. №5, поширюються на незавершені операції резидента з експорту та імпорту товарів, за якими до 07.02.2019р. не встановлено банком порушення 180-денного строку розрахунків (або строків, визначених у висновках центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданих на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків).

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що на час набуття чинності Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019р. №5, за операцією позивача з ООО «Капасколит-М», Молдова банком вже встановлено порушення 180-денного строку розрахунків. Законодавчо встановлений термін отримання продукції 25.11.2018р., однак, товар не був поставлений до цього терміну.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дія цієї норми не розповсюджується на вказані правовідносини.

Крім того, угода №1 від 05.02.2019р. про зарахування зустрічних однорідних вимог укладена після спливу граничного строку, встановленого законом, для отримання придбаного товару, а тому не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та п.5 ст.13 Закон України «Про валюту та валютні операції».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при винесені податкового повідомлення-рішення від 01.11.2019р. №№ податковий орган діяв у порядку та спосіб, передбачені законом, а тому воно є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України.

Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Національний банк України гарантує таємницю інформації, зазначеної в пункті 1 цієї статті, відповідно до положень статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Наказом Міністерства фінансів України від 25.12.1995р. №207 затверджено форму Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, а також встановлено, що декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в Національному банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб`єктів підприємницької діяльності; обов`язкове декларування валютних

цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності, починаючи з підсумків за 1995 рік, а спільними підприємствами з іноземними інвестиціями - щоквартально до 20 числа наступного місяця за звітним кварталом і у терміни, встановлені для подання річної звітності, починаючи з підсумків діяльності за 1995 рік.

Отже, наявність грошових коштів ПАТ «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» за кордоном є безумовним обов`язком задекларувати їх наявність шляхом подання відповідної декларації до податкового органу, чого зроблено не було у встановлений законом строк, а тому застосування податковим органом штрафної санкції у розмірі 170грн. за вказане порушення є правомірним.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, вірно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Ізмаїльський завод таропакувальних виробів «Дунай-Пак» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02.06.2020р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.