Справа № 573/692/20
Суддя: Замченко А. О.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/692/20
Номер провадження 2-а/573/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Петренка Євгенія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

24 квітня 2020 року ОСОБА_1 здав на пошту позов про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, який мотивує тим, що постановою інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Сумській області Петренка Є.В. від 15 квітня 2020 року серії ДПО18 №788454 на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП, за те, що ширина трактору JOHN DEERE 8335 R з причепленим до нього культиватором CASE/DMI TIGER MATE ІІ-12, яким він керував на автомобільній дорозі загального користування державного значення Р-44 «Суми-Путивль-Глухів», склала 4 метри, замість дозволених 3,75 метри. З вказаною постановою він не погоджується. Вказує, що дійсно 15 квітня 2020 року відповідно до дорожнього листа тракториста, виданого ТОВ «БІЛОПІЛЛЯ АГРО», він керував вказаним транспортним засобом агрегованим культиватором, але згідно з технічними характеристиками ширина трактора складає 2,6 м, а культиватора 3,51 м. Будь-які вимірювання інспектор Петренко Є.В. не проводив і докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення не надав.

Посилаючись на викладені обставини, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2020 року серії ДПО18 №788454.

29 квітня 2020 року відкрито провадження в справі.

У зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 161 КАС України, ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2020 року її було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

15 травня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшов відзив інспектора Петренка Є.В., в якому він просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на те, що факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП, зафіксований на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1. Зупинка транспортного засобу позивача, розгляд справи про адміністративне правопорушення та ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення відбувалося з додержанням усіх вимог закону. Провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснювалося з відеофіксацією. До відзиву відповідачем було долучено диск з відеозаписом.

20 травня 2020 року до суду поштою надійшла заява ОСОБА_2 про усунення недоліки позовної заяви, а 21 травня 2020 року він також прислав на електронну пошту суду заяву, в якій просив залучити в якості співвідповідача по справі Департамент патрульної поліції.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 21 травня 2020 року продовжено розгляд вказаної вище справи та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 45).

Відповідач Петренко ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а. с. 44).

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 43). Про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2020 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Петренком Є.В. була прийнята постанова серії ДПО 18 №788454, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП, а саме: за те, що 15 квітня 2020 року о 12 годині 40 хвилин на 28 км автодороги Р-44 «Суми-Путивль-Глухів» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом JOHN DEERE НОМЕР_1 , реєстр. номер НОМЕР_2 , здійснював буксирування культиватора, габарити якого перевищують допустимі норми, а саме: шириною 4 метри, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, п. 4 ПКМУ №30 від 18 січня 2001 року (а. с. 5).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, відповідальність за які передбачена 1321 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до абз. 1 п. п. 25.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до Закону України від 11 вересня 2019 року, який набрав чинності 25 вересня 2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю», стаття 1321 КУпАП на час розгляду даної справи інспектором була доповнена другою частиною та приміткою, отже містить дві частини, якими передбачені різні правопорушення та відповідальність за них.

Частина 1 ст. 1321 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частина 2 ст. 1321 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки до ст. 1321 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 143 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Також зазначеним вище законом КУпАП доповнено статтею 143, яка передбачає відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Так, частиною 1 вказаної статті адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1321 цього Кодексу, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною 2 передбачено, що у разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

У частині 3 закріплено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 2797 цього Кодексу.

Оцінюючи наявність у відповідача передбачених законом підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд бере до уваги положення чинного станом на 15 квітня 2020 року закону, яким фактично змінюється підхід для визначення об`єктивної сторони даного правопорушення та визначення суб`єкта даного правопорушення, а отже пом`якшується і частково скасовується відповідальність.

Таким чином, хоча ч. 1 ст. 1321 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає дії пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів транспортних засобів, але вказана норма, відповідно до примітки до вказаної статті, не може бути застосована за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п. 3, 4 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, по справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до технічних характеристик трактору JOHN DEERE 8335 R та культиватора CASE/DMI TIGER MATE ІІ-12, наданих позивачем, їх ширина складає 2,602 м та 3,51 м (транспортна ширина культиватора) відповідно.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України).

У статті 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 40 вказаного вище Закону передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 інспектором Петренком Є.В. суду було надано відеозапис від 15 квітня 2020 року. Проте, з оскаржуваної постанови вбачається, що вона не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, у порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

У правовій позицій Верховного Суду, викладеній в постанові від 24 січня 2019 року в справі №428/2769/17, зазначено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Крім того, вказаний відеозапис не містить підтвердження того, що інспектор Петренко Є.В. взагалі здійснював будь-які виміри габаритів культиватора та їх результатів. Сам інспектор у відзиві лише зазначає, що рулетка не відноситься до вимірювальних приладів, які потребують повірки, але при цьому не вказує, чи взагалі здійснювалося вимірювання.

З огляду на викладене відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову серії ДПО18 №788454 від 15 квітня 2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1321 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору, сплачено позивачем при зверненні до суду (а. с. 33).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 7, 9, 72, 73-74, 77, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Петренка Євгенія Вікторовича (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1), Департаменту патрульної поліції (0348, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №788454, прийняту 15 квітня 2020 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Петренком Євгенієм Вікторовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 420 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя