Справа № 206/780/20
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/780/20
Провадження 2-а/206/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

21 лютого 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним адміністративним позовом.

В прохальній частині позову позивач просить суд визнати дії інспектора з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, що полягали у винесенні посадовою особою інспекції 06.12.2019 року повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД №00065296 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладення адміністративного штрафу у розмірі 300 грн. неправомірними. Скасувати постанову серії ІД №00065296 від 06.12.2019 року про притягнення його, як власника транспортного засобу, до відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 300грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.12.2019 року о 10 год. 30 хв. в м. Дніпро відповідачем винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності в справі про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії ІД №00065296 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил, зупинки, стоянки, паркування власника транспортного засобу (ПДР України) Ford АЕ8342СО, в м. Дніпро по пр.. Дмитра Яворницького, 111, з накладенням штрафу на власника автомобіля у розмірі 300грн. 29.01.2020 року інспектором Андрєєвим Артемом Анатолійовичем винесено постанову серії ІД за №00065296 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 300грн., про існування якої йому стало відомо 06.12.2019 року. Так в повідомленні від 06.12.2019 року до постанови про адміністративне правопорушення зазначено, що ним, як власником транспортного засобу порушено правила зупинки, стоянки, паркування (ПДР України), зо що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 152-1 КУпАП України, однак не зазначено, який саме дорожній знак порушено (не виконано) та відповідно який порушено пункт ПДР України. Крім того, надані докази у вигляді фотознімків із відображенням автомобілю з номерним знаком НОМЕР_1 (дата, час 06.12.2019 10:22хв.; 06.09.2019 10:30хв.) не можуть слугувати належним доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що надані фотознімки не встановлюють (не підтверджують) користування позивачем майданчика для паркування більш як за 10 хвилин безперервно. Матеріали справи не містять відомостей щодо місця перебування автомобіля у період з 10:22 години по 10:30 год., а також відомостей, що вказаний автомобіль не змінював місце стоянки, натомість, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 1-5).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2020 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження (а.с. 19).

06.04.2020 року відповідачем до канцелярії суду було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що інспектором з паркування було здійснено фото фіксацію обставин правопорушення кількості 6 фотознімків з часом фіксації з 10:18:54, 10:19:11, 10:19:36, по 10:29:31, 10:29648, 10:30:08. З моменту першої фіксації останньої час перебування транспортного засобу Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 склав 12 хв. При фіксації вчинення правопорушення і здійснення першого фотознімку, який зазначає, що час більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів, оплату не здійснено. Отже інспектором в повному обсязі було дотримано вимоги КУпАП. На фотознімках, котрі були зроблені інспектором з паркування транспортного засобу Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 , чітко видно синю смугу на бордюрі. Отже, враховуючи вищевикладене постанові про накладення адміністративного стягнення ІД №00065296 вірно зазначено, пункт правил Постанови кабінету Міністрів котрий був порушено та вірно було кваліфіковано вчинене правопорушення відповідальність за яке передбачене адміністративне стягнення за ч. 1 ст. ст. 152-1 КУпАП. На підставі викладеного просить суд позовну заяву ОСОБА_1 до інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення. Постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД №00065296 від 29.01.2020 залишити без змін (а.с. 38-42).

Позивач в судове засідання не з`явився, 08.04.2020 року позивачем було подано заяву в якій він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 48).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Андрєєвим А.А. винесено постанову серії ІД за № 00065296 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 300 грн.відповідно до якої 06.12.2019року о 10 год. 29хв. за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького (просп.. Карла Маркса), в районі буд. №99-11, Д1056. Транспортним засобом Ford Fusion, НОМЕР_1 , здійснено адміністративне правопорушення, а саме: неоплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз. 2 п. 26 Правила паркування транспортного засобу. Чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 152-1 КУпАП (а.с. 7).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306(далі -ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

При цьому слід зазначити, що знання Правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров`ю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, Частиною 1 статті 152-1 передбачена відповідальність водія транспортного засобу вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, обладнаними паркувальними автоматами або автоматичними в`їзними та виїзними терміналами.

Відповідно до Правил паркування транспортного засобу відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 1 Розділу 34 ПДР України, синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Відповідно до п.13. Правил відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.

З оглянутих фотознімків наданих відповідачем вбачається що транспортний засіб позивача, автомобіль Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 зафіксований на 6 фотознімках з часом фіксації з 10:18:54, 10:19:11, 10:19:36, по 10:29:31, 10:29:48, 10:30:08. Тобто з моменту першої і до останньої фіксації транспортного пройшло 12 хв. при дозволеному безоплатному паркуванню до 10 хвилин.

З вивчених матеріалів справи, дані твердження позивача судом розцінюються як спосіб захисту та спроба уникнути адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Дані твердження позивача зазначені в позовній заяві нічим не підтверджено окрім його особистих пояснень викладених в позовній заяві.

Таким чином, вважаю, що позивач, не довів всіх обставин які б спростовували його вину у причетності скоєння даного адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладені обставини, суддя приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.1-3, 5-10, 72-79, 90, 121-123, 241-246, 250 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 26 травня 2020 року.

Суддя А.О. Сухоруков