Справа № 464/541/20
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/541/20
пр.№ 2-а/464/46/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/541/20,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3 не з`явився,

відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

за участю представників учасників справи: представника позивача Подоляк Б. Р. з"явився, представник відповідача не з`явився,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся у суд з позовом до відповідача у якому просить визнати протиправним та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 13/067/1346-1346 від 05.12.2019 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 93 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позову покликається на те, що обіймає посаду інженера на СТО. Під час проведення відповідачем планової перевірки виявлено ряд порушень законодавства, зокрема щодо допущення до експлуатації без періодичного технічного огляду підйомників. У зв`язку із цим відповідачем складено акт перевірки суб`єкта господарювання, протокол про адміністративне правопорушення та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Вважає, таку постанову протиправною, адже жодних діючих норм права щодо експлуатації підйомників на СТО не порушив. Навпаки, наводить аргументи, що такі підйомники не підлягають періодичному технічному огляду, адже не входять до переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджених постановою КМУ від 26.10.2011 № 1107. Безпідставним є посилання відповідача на Порядок проведення огляду, випробування та експертного обстеження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 № 687, який, нібито, порушено позивачем. З огляду на викладене, просить позов задовольнити повністю.

06 березня 2020 року відповідачем подано до суду відзив, який містить наступні заперечення на позов. Наводять аргументи, що позивачем допущено до експлуатації без періодичного технічного огляду підйомники автомобільних транспортних засобів у кількості 12 одиниць, що є порушенням глави 8, розділу 2, п. п. 2.15, 2.17 НПАОП 0.00-1.62-12 "Правил охорони праці на автомобільному транспорті". Спірні підйомники введені у експлуатацію у період з 2005 по 2009 роки, підлягають періодичній перевірки один раз на півтора року, такі обставини позивачем не було підтверджено, а відтак станом на 2009 рік (момент проведення перевірки) жоден із них не пройшов технічного огляду. У зв`язку із викладеним просить у позові відмовити повністю.

30 січня 2020 року суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху для усунення недоліків викладених у ній, які в подальшому усунені.

18 лютого 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, яке неодноразові відкладалось з поважних причин.

У судовому засіданні сторона позивача підтримала позов та просить такий задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, а тому суд вважає за можливе у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України провести розгляд справи у відсутності, адже їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

05 грудня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальність "НІКО-ЗАХІД" та виявлено ряд порушень законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які викладені у акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) № 13/01/067/1264 від 05.12.2019 / арк. спр. 3/.

Відповідно до 25 позиції цього акта виявлено наступне порушення: не проведено періодичного технічного огляду підйомників в кількості 12 одиниць , а саме серійний № 032104, № 032127, № 032178, № 032210, № 092306, № 092316, № 092317, № 092721, № 092725, № 092746, № 0921566, № 0970062, що є порушенням глави 8, розділу 2, п. 2.17 НПАОП 0.00-.1.62-12 "Правила охорони праці на автомобільному транспорті".

У зв`язку із виявленням саме цього порушення, інспектором відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 13/067/1346 відносно інженера СТО ТзОВ "НІКО-ЗАХІД" ОСОБА_3., який допустив до експлуатації спірні підйомники без періодичного технічного огляду /арк. спр. 12/.

5 грудня 2019 року головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко О. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 13/067/1346-1346. Відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_3 , будучи інженером СТО ТзОВ "НІКО-ЗАХІД", допустив до експлуатації без періодичного технічного огляду підйомники у кількості 12 одиниць, а саме серійний № 032104, № 032127, № 032178, № 032210, № 092306, № 092316, № 092317, № 092721, № 092725, № 092746, № 0921566, № 0970062, чим порушив главу 8, розділу 2, п. 2.17 НПАОП 0.00-.1.62-12 "Правила охорони праці на автомобільному транспорті" внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 93 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу /арк. спр. 3/.

Суд приймає спільну позицію сторін, що на інженера СТО ТзОВ "НІКО-ЗАХІД" покладено контроль за якістю робіт з монтажу обладнання, здійснення технічного нагляду підіймальних механізмів та інших об`єктів, у відповідності до його посадової інструкції, адже жодних інших даних з цього питання суду не подано.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 93 КУпАП порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів з безпечного ведення робіт у галузях промисловості та на об`єктах, підконтрольних центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, - тягне за собою накладення штрафу на працівників і на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності.

Відповідно до глави 8 розділу 2 Правил охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом МНС України від 09.07.2012 № 964 (далі - Правила) виробниче устаткування, пристрої та інструменти повинні протягом усього періоду експлуатації відповідати вимогам безпеки згідно з ГОСТ 12.2.003-91 «ССБТ. Оборудование производственное. Общие требования безопасности» і цим Правилам.

Вимоги цієї глави поширюються на стаціонарні (закріплювані на місці експлуатації), пересувні (оснащені колесами, роликами тощо з метою пересування з одного місця експлуатації на інше) та переміщувані (без закріплення на місці експлуатації з можливістю транспортування) підйомники, що не призначені для підіймання людей, призначенням яких є підіймання автомобільних транспортних засобів з метою огляду та виконання робіт на них або під ними. Також вимоги цієї глави розповсюджуються на підйомники з коротким робочим ходом пiдiймання не бiльше 500 мм, якi не призначенi для забезпечення можливостi проведення робiт пiд пiднятим автомобільним транспортним засобом (п. 2.1 Правил).

Періодичному технічному огляду підлягають підйомники, що перебувають в експлуатації: до закінчення строку служби (граничного строку експлуатації) підйомника, установленого експлуатаційними документами виробника або організаційно-методичними документами щодо проведення експертного обстеження цих підйомників, повному технічному огляду - не рідше одного разу на три роки, частковому технічному огляду - не рідше одного разу на 12 місяців; після закінчення строку служби (граничного строку експлуатації) підйомника в межах продовжуваного строку безпечної експлуатації в терміни, установлені регламентом технічних оглядів на продовжуваний строк безпечної експлуатації, розробленим відповідно до вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 687, уповноваженою організацією після проведення нею позачергового технічного огляду (п. 2.17 Правил).

Відповідно до роз`яснень вимог Правил охорони праці, наданих Державною службою гірничого нагляду та промиислової безпеки України, наданих у листі від 02.12.2013 № 11990/0/7.2-7/6/13 про інший тип підіймальних механізмів ідеться у Правилах будови і безпечної експлуатації підйомників, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці 08.12.2003 N 232 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.12.2003 за N 1262/8583 (далі - НПАОП 0.00-1.36-03): "Підйомник - вантажопідіймальна машина циклічної дії, що призначена для переміщення працівників з інструментами та матеріалами в робочу позицію і проведення там робіт з робочої платформи". На відповідне роз`яснення покликається сторона позивача, адже вважає, що п. 2.17 Правил не поширюється на підйомники щодо яких інкриміновано порушення позивачу.

Попри те, повертаючись до матеріалів справи, суд установив, що 12 одиниць підйомників стосується автомобільних підйомників, що підтверджено протоколом діагностики автопідіймачів, серед яких вказано сім спірних одиниць підйомників від 29.01.2019 та актом періодичного сервісного обслуговування спірних підйомників від 21.11.2019 / арк. спр. 15, 16/.

Таким чином, суд приходить переконання, що вказані підйомники призначені для піднімання автомобілів, а не для переміщення працівників, адже жодних даних з цього питання суду не подано у відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, а тому, суд прийшов висновку, що на них не поширюється дія Правил.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що інженером не було допущено експлуатацію підйомників, що встановлено інспектором відповідача, що не призвело до порушення вимог Правил та накладення адміністративного стягнення у відповідності до ст. 93 КУпАП, а відтак суд прийшов висновку, що у цій частині позовну вимогу необхідно задовольнити.

Щодо вимоги позовної заяви про протиправність спірної постанови, суд прийшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вищевказаним вимогам чинного законодавства. Будь-яких зауважень із цього питання із сторони позивача суд не встановив.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, розглядає справи: про порушення законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці, щодо безпечного ведення робіт, зберігання, використання та обліку вибухових матеріалів у галузях промисловості та на об`єктах, підконтрольних центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, про порушення законодавства про надра, а також невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці (частини п`ята (крім порушень санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм) і шоста статті 41, статті 47, 57, 58, 93, 94, 188-4).

Від імені органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами п`ятою (крім порушень санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм) і шостою статті 41, статтею 93: державні інспектори - штраф до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; головні державні інспектори, начальники інспекцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та їх заступники - штраф до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; начальники управлінь і відділів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та їх заступники - штраф до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та його заступники - штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи наведене норми права, суд прийшов висновку, про не встановлення протиправності під час прийняття головним державним інспектором спірної постанови, адже такий діяв у межах повноважень наданих КУпАП, а тому у цій частині позовної вимоги необхідно відмовити.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для правильного вирішення справи із цього питання суду не встановив.

Згідно з ст. 251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наведене вище, аналізуючи вказані норми права з цього питання, суд прийшов переконання, що факт вчинення адміністративного правопорушення не підтверджено доказами у відповідності до ст. ст. 72-76 КАС України, а подані відповідачем докази не спростовують обставин, які наведені позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст.9, 13, 72-77, 242, -244, 246, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 13/067/1346-1346 від 05 грудня 2019 року прийняту головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко О. В. відносно ОСОБА_3 щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення ст. 93 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн - скасувати.

У частині позовної вимоги про визнання протиправною постанови по справі про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 13/067/1346-1346 від 05 грудня 2019 року - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення може бути оскаржено, згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальний строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст. 272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області, місцезнаходження - місто Львів, площа Міцкевича, будинок № 8.

Повне судове рішення складено, що вважається днем його проголошення, 02 червня 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков