Справа № 620/3580/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3580/19 Суддя першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Король Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року, яке проголошене о 13 год. 53 хв. та складене у повному обсязі 11 березня 2020 року, у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ПАТ «Насіння Чернігівщини» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 18 листопада 2019 року № 0.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 володіє матеріальними і трудовими ресурсами в обсягах, які були необхідними для виконання робіт з очистки насіння гірчиці та проведення пошуку пропозицій з придбання сільськогосподарського товару на аграрному ринку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що під час проведення перевірки та під час розгляду справи в суді ПАТ «Насіння Чернігівщини» не надало доказів фактичного виконання умов договорів, що були укладені з ФОП ОСОБА_1 .

Під час судового засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладений у ній.

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість особистої участі представника в судовому засіданні з огляду на запровадження обмежувальних заходів для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» при встановленні обмежувальних заходів була врахована необхідність забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 4 ст. 195 КАС України під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Крім того, з 22 травня 2020 року здійснюється послаблення протиепідемічних заходів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», зокрема відновлюються регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні.

Положеннями ч. 1 ст. 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Звертаючись до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи та посилаючись на неможливість участі в судовому засіданні, представник відповідача не зазначив які саме обмежувальні заходи перешкоджали йому прибути до суду чи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

З огляду на викладене колегія суддів прийшла до висновку про те, що причини неявки представника відповідача в судове засідання не є поважними та вирішила розглядати справу без участі представника Головного управління ДПС у Чернігівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Насіння Чернігівщини» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року - без змін, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління ДПС у Чернігівській області провело документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Насіння Чернігівщини», результати якої оформлені актом від 21 жовтня 2019 року № 76/05/00721509.

На підставі вказаного акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 18 листопада 2019 року № 0 про нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 550633 грн 00 коп., з яких 404507 грн 00 коп. - за податковим зобов`язанням та 101126 грн 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ПАТ «Насіння Чернігівщини» звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Насіння Чернігівщини», суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 не мала практичної можливості виконати свої зобов`язання перед позивачем.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

У свою чергу положення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України передбачає, що об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підставою для нарахування ПАТ «Насіння Чернігівщини» грошових зобов`язань з податку на прибуток став висновок податкового органу про те, що до складу витрат, які враховуються при визнанні бази оподаткування, були безпідставно включені витрати, понесені на оплату послуг ФОП ОСОБА_1 щодо очистки насіння гірчиці та придбання сільськогосподарської продукції на аграрному ринку.

Так, між ПАТ «Насіння Чернігівщини» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з очистки насіння гірчиці № 03/01/18 від 03 січня 2018 року.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позивач замовив у ФОП ОСОБА_1 послуги з очистки, сортування та калібрування насіння гірчиці на обладнанні САД-10.

Вартість таких послуг, згідно з п. 3.2 договору № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року, складає 1400 грн 00 коп. за 1 тону насіння гірчиці.

Умови виконання замовлення були визначені у розділі 2 зазначеного договору, згідно з якими виконавець проводить очистку насіння на складі замовника за адресою: АДРЕСА_1 . Очищене насіння має відповідати ДСТУ 7694:2015. Факт виконання послуг за договором підтверджується актом виконаних робіт, який повинен містити підписи обох сторін або їх уповноважених представників.

На підтвердження фактичного виконання умов такого договору ПАТ «Насіння Чернігівщини» надало акти виконаних робіт від 02 січня 2018 року № ОУ-0000003 щодо очистки насіння гірчиці жовтої у кількості 88 тон (вартість робіт - 123200 грн 00 коп.), від 08 січня 2018 року № ОУ-0000004 щодо очистки насіння гірчиці чорної у кількості 264 тони (вартість робіт - 369600 грн 00 коп.) та від 25 січня 2018 року № ОУ-0000005 щодо очистки насіння гірчиці чорної у кількості 198 тон (вартість робіт - 277200 грн 00 коп.).

Загальна вартість послуг, зазначених у відповідних актах, становить 770000 грн 00 коп.

Контролюючий орган та суд першої інстанції прийшли до висновку, що фактично послуги з очистки, сортування та калібрування насіння гірчиці не надавалися, у зв`язку з чим витрати на собівартість були завищені на 770000 грн 00 коп.

Такий висновок суд першої інстанції обґрунтував тим, що ФОП ОСОБА_1 , 1954 року народження, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, вид діяльності - роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах. Згідно з відомостями нарахування заробітної плати ОСОБА_1 з 2016 року по листопад 2017 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Насіння Чернігівщини» та обіймала посаду заступника голови правління підприємства.

Протягом 1 кварталу 2018 року кількість найманих працівників ФОП ОСОБА_1 становила одна особа, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність достатньої кількості найманих працівників для здійснення переробки тієї кількості гірчиці, яка зазначена в актах здачі прийняття-робіт.

Суд першої інстанції не погодився із доводами позивача про те, що ОСОБА_1 могла здійснювати роботу на сепараторі самостійно без залучення додаткових трудових ресурсів (найманих працівників). На переконання суду, крім керування зерноочисною машиною, необхідні працівники, які б виконували допоміжні роботи, наприклад, по завантаженню та вивантаженню зерна.

Під час ухвалення судового рішення судом першої інстанції було враховано, що в складі, який орендує ФОП ОСОБА_1 (склад 50 м.кв.) відсутні бункери для насипання зерна після очистки гірчиці зерноочисною машиною САД-10. Також у ФОП ОСОБА_1 відсутня необхідна техніка для прийому, перевозки, загрузки зерна в зерноочисну машину та відсутні працівники, які б здійснювали лабораторні аналізи, результати по яким би вказували про відсутність у очищеному насінні кліща, що дало б змогу підтвердити відповідність його нормам ДСТУ 7694:2015 та було б підставою для підписання актів виконаних робіт про виконання умов укладеного договору.

Крім того було враховано, що договір про надання послуг з очистки насіння гірчиці № 03/01/18 було укладено 03 січня 2018 року. Натомість акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 на загальну суму 123200 грн., відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 проведені роботи з очистка насіння гірчиці жовтої (через САД) у кількості 88 тон був складений 02 січня 2018 року. Також суд врахував, що позивачем були надані накладні на передачу та повернення гірчиці з очищення, а саме: 1) накладні на передачу гірчиці в очистку: від 02 січня 2018 року № б/н - гірчиця жовта у кількості 44 тони, від 02 січня 2018 року № б/н - гірчиця жовта у кількості 44 тони; накладні на повернення гірчиці з очистки: від 02 січня 2018 року № 001 - гірчиця жовта 44 тони (1 зміна), від 02 січня 2018 року № 002 - гірчиця жовта 44 тони (2 зміна).

Суд першої інстанції врахував пояснення представника позивача щодо укладення між ОСОБА_1 та ПАТ «Насіння Чернігівщини» договору про надання послуг з очистки насіння гірчиці від 29 грудня 2017 року, посилання на який відсутні в акті перевірки.

Одночасно суд першої інстанції зауважив, що договір № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року також передбачав надання послуг з очистки насіння гірчиці на складі замовника за адресою: АДРЕСА_1 . Однак договір оренди приміщення № 02/01/2018 був укладений між ПАТ «Насіння Чернігівщини» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) лише 02 січня 2018 року. Акт приймання-передачі індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна також був підписаний сторонами 02 січня 2018 року.

З огляду на вказані обставини суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача про нереальність господарської операції.

Зазначені висновки суду першої інстанції є законними, обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ПАТ «Насіння Чернігівщини» вказувало на те, що суд першої інстанції не врахував особливості роботи сепаратора САД-10 та прийшов до помилкового висновку щодо неможливості виконання робіт ФОП ОСОБА_1 самостійно.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до листа ТОВ «Науково-виробниче підприємство «АЕРОМЕХ» від 04 листопада 2019 року № 327 сепаратор САД-10 є простим у обслуговуванні та для його експлуатації достатньо одного оператора.

Також представник позивача наголошує на тому, що продуктивність роботи сепаратора - 14 тон за годину. Відповідно ФОП ОСОБА_1 мала практичну можливість провести очистку 88 тон насіння гірчиці протягом 6 годин роботи.

Надаючи оцінку зазначеним доводам скаржника, колегія суддів враховує, що згідно інформації, відображеної в первинних документах (накладних на передачу зараженого насіння гірчиці ФОП ОСОБА_1 для очистки та накладних про повернення насіння гірчиці з очистки на склад № 3), ФОП ОСОБА_1 здійснювала відповідні роботи з такими об`ємами зерна:

02 січня 2019 року - 88 тон гірчиці жовтої;

03 січня 2019 року - 66 тон гірчиці чорної;

04 січня 2019 року - 66 тон гірчиці чорної;

05 січня 2019 року - 66 тон гірчиці чорної;

06 січня 2019 року - 66 тон гірчиці чорної;

22 січня 2019 року - 44 тони гірчиці чорної;

23 січня 2019 року - 66 тон гірчиці чорної;

24 січня 2019 року - 44 тони гірчиці чорної;

25 січня 2019 року - 44 тони гірчиці чорної.

Визначаючи зміст послуг, які були замовлені позивачем у ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів враховує, що згідно з п. 1.1 договорів № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року та № 03/01/18 від 03 січня 2018 року ПАТ «Насіння Чернігівщини» замовило послуги з очистки, сортування та калібрування насіння гірчиці. Вартість цих послуг була визначена на рівні 1400 грн 00 коп. за 1 тону.

Під час судового засідання представник позивача стверджував, що ФОП ОСОБА_1 виконувала роботи лише з очистки насіння гірчиці, про що зазначено в актах приймання-передачі виконаних робіт.

Разом з тим, представник позивача не надав пояснень щодо впливу вказаної обставини на визначення вартості робіт. Незважаючи на те, що ФОП ОСОБА_1 виконала лише очистку зерна гірчиці та не здійснювала його сортування і калібрування, вартість її послуг залишилася незмінною та становила 1400 грн 00 коп. за 1 тону.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи представника позивача на те, що продуктивність роботи сепаратора САД-10 з очистки насіння гірчиці становить 14 тон на годину.

Дослідивши лист ТОВ «Науково-виробниче підприємство «АЕРОМЕХ» від 04 листопада 2019 року № 327, колегія суддів встановила, що у ньому зазначені показники продуктивності сепаратора САД-10 під час роботи з пшеницею. Також зауважено, що на інші культури продуктивність визначається у залежності від розміру, питомої ваги, текучості та вологості.

Крім того у листі зазначено, що сепаратор працює в режимі попередньої очистки, первинної очистки та калібровки, а його продуктивність залежить від обраного режиму роботи.

Який саме вид очистки ФОП ОСОБА_1 здійснювала на замовлення позивача, у первинних документах не відображено.

Додатково колегія суддів враховує, що в адміністративному позові ПАТ «Насіння Чернігівщини» зазначало, що для досягнення потрібного результату очистку насіння доводилося проводити кілька разів.

Вірним є висновок суду першої інстанції також про те, що виконання робіт з очистки є неможливим без переміщення насіння гірчиці до сепаратора та відвантаження очищеного матеріалу від сепаратора. З огляду на об`єми насіння, що підлягало очищенню (від 44 до 88 тон на добу), виконання робіт без додаткового обслуговування шляхом періодичного переміщення продукції як до місця очищення, так і від нього - не вбачається можливим.

Під час судового засідання представник позивача пояснив, що до виконання робіт з переміщення насіння залучалися працівники ПАТ «Насіння Чернігівщини».

Перевіряючи обґрунтованість такого доводу, колегія суддів враховує, що умовами договорів № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року та № 03/01/18 від 03 січня 2018 року передбачалося виконання робіт на складі ПАТ «Насіння Чернігівщини». Для розміщення обладнання з очистки насіння на території складу товариства, між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладався окремий договір оренди частини складського приміщення (50 кв.м).

Разом з тим договори № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року та № 03/01/18 від 03 січня 2018 року не передбачали можливості залучення працівників ПАТ «Насіння Чернігівщини» до виконання робіт з очистки насіння.

Представник позивача в судовому засіданні не зміг надати пояснення щодо кількості осіб, які брали участь у переміщенні насіння в процесі здійснення його очистки на обладнанні ФОП ОСОБА_1 та щодо умов, на яких вони залучалися до виконання таких робіт.

В адміністративному позові зазначено, що сепаратор САД-10 має такі габарити: довжина 2850 мм, ширина - 1630 мм, висота - 3430 мм.

Пояснень та доказів, які б підтверджували перевезення такого обладнання на склад ПАТ «Насіння Чернігівщини», до суду не надано.

Зазначені обставини у свої сукупності підтверджують обґрунтованість висновків контролюючого органу та суду першої інстанції про те, що у ФОП ОСОБА_1 була відсутня практична можливість виконання робіт з очистки насіння гірчиці в обсязі та у строки, які зазначені в документах первинного бухгалтерського обліку.

Також між ПАТ «Насіння Чернігівщини» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір № 02/07/17 від 02 липня 2017 року про надання послуг на придбання сільськогосподарського товару на аграрному ринку.

За умовами вказаного договору ФОП ОСОБА_1 зобовязувалася за завданням ПАТ «Насіння Чернігівщини» провести аналіз пропозицій продукції від постачальників на ринку зернових та олійних культур з метою пошуку продукції та кращих цін на неї, та передати їх замовнику згідно протоколу узгодження проміжних результатів виконання договору, для укладення замовником договорів її купівлі-продажу (поставки) конкретними постачальниками, а також з`ясувати істотні умови укладання договорів поставки (купівлі-продажу) продукції, у відповідності до яких замовник буде виступати покупцем.

На підтвердження фактичного отримання зазначених послуг від ФОП ОСОБА_1 позивач надав копії протоколів-узгодження проміжних результатів виконання договору № 1 від 20 липня 2017 року, № 2 від 01 серпня 2017 року, № 3 від 10 серпня 2017 року, актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 29 вересня 2017 року, № 2 від 31 жовтня 2017 року, № 3 від 30 листопада 2017 року, а також копії зовнішньоекономічних договорів щодо придбання сільськогосподарської продукції.

Загальна вартість послуг ФОП ОСОБА_1 за договором № 02/07/17 від 02 липня 2017 року складає 1477260 грн 00 коп. Зазначена сума була включена ПАТ «Насіння Чернігівщини» до витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Відповідач та суд першої інстанції прийшли до висновку про те, що у ФОП ОСОБА_1 відсутні трудові ресурси для надання таких послуг, первинні документи не у повному обсязі розкривають зміст господарської операції, а у позивача була відсутня практична потреба у замовленні відповідних послуг.

Так, суд першої інстанції врахував, що відповідач у ході перевірки встановив, що у період укладання договору про надання послуг на придбання сільськогосподарського товару на аграрному ринку № 02/07/17 від 02 липня 2017 року, ОСОБА_1 працювала в ПАТ «Насіння Чернігівщини» на посаді заступника голови правління з повним робочим днем і отримувала заробітну плату. Також згідно штатного розпису на 2017 рік в штаті ПАТ «Насіння Чернігівщини» є посада менеджера ЗЕД.

Доводи представника позивача про те, що згідно посадових інструкцій заступника голови правління та менеджера із зовнішньоекономічної діяльності пошук постачальників насіння гірчиці не входив до кола обов`язків таких працівників, колегія суддів вважає необґрунтованими. За твердженням представника позивача саме перебування на посаді заступника голови правління ПАТ «Насіння Чернігівщини» дозволило ОСОБА_1 протягом короткого часу знайти насіння необхідної якості та кількості.

Дослідивши посадову інструкцію заступника голови правління ПАТ «Насіння Чернігівщини», колегія суддів встановила, що до завдань та посадових обов`язків ОСОБА_1 належало вирішення питань, що стосуються фінансово-економічної та виробничо-господарської діяльності фірми, організації роботи і ефективної взаємодії виробничих одиниць, підвищенні рентабельності роботи підприємства.

Відповідно до п. 3.2 посадової інструкції заступника голови правління ПАТ «Насіння Чернігівщини» має право представляти інтереси товариства у взаємовідносинах із громадянами, юридичними особами, органами державної влади та управління за дорученням та розпорядженням голови правління.

В посадовій інструкції заступника голови правління ПАТ «Насіння Чернігівщини» дійсно не зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язана здійснювати пошук постачальників насіння гірчиці. Разом з тим виконання такого доручення в цілому узгоджується із обсягом повноважень заступника голови правління, що ставить під сумнів виконання ОСОБА_1 (працівником товариства) відповідних робіт в інтересах товариства саме на підставі окремого договору як фізичною особою-підприємцем.

Згідно з п.п. 1.2, 2.4 договору № 02/07/17 від 02 липня 2017 року для організації виконання умов цього договору замовник під час укладення (або після укладення) договору подає виконавцю заявку (додаток №1 цього договору), у якій викладає зміст завдання (найменування та вид продукції, орієнтована кількість, місцезнаходження, термін поставки, вартість продукції, та порядок розрахунків за договором поставки (купівлі-продажу), строки його виконання.

Після поставки продукції постачальником, інформацію про яку було подано виконавцем, замовник у довільній письмовій або усній формі, надає достовірну та вичерпну інформацію виконавцю про обсяг закупленої продукції, для складання в подальшому між сторонами акту здачі-прийняття виконаних робіт та виставлення рахунку на оплату наданих послуг.

Відповідно до п. 5.1 договору № 02/07/17 від 02 липня 2017 року розмір оплати за виконання завдання становить від 1400 до 2100 грн за кожну метричну тону поставленої продукції.

В актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) зазначено, що загальна вартість послуг визначена згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору. Разом з тим, у наданому до суду примірнику договору № 02/07/17 від 02 липня 2017 року відсутній п. 5.2.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) не у повній мірі розкривають зміст господарської операції.

Суд першої інстанції врахував, що у наданих до перевірки контролюючому органу заявках (додаток № 1 до договору № 02/07/17 від 02 липня 2017 року) не зазначено зміст завдання (найменування та вид продукції, орієнтована кількість, місцезнаходження, термін поставки, вартість продукції, та порядок розрахунків за договором поставки (купівлі-продажу), строки його виконання, як це передбачено умовами договору. В матеріалах справи наявні протоколи узгодження проміжних результатів виконання договору № 1 від 20 липня 2017 року, від 01 серпня 2017 року № 2, від 10 серпня 2017 року № 3, проте відповідачу під час перевірки вказані протоколи не надавалися.

Дослідивши акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність деталізованої інформації про фактично надані послуги, що суперечить ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 29 вересня 2017 року, № 2 від 31 жовтня 2017 року, № 3 від 30 листопада 2017 року зазначено, що ФОП ОСОБА_1 передала ПАТ «Насіння Чернігівщини» інформацію про найменування, реквізити та адресу постачальника, вид та кількість продукції.

Також в актах зазначено, що претензій щодо обсягів, змісту та вартості наданих послуг сторони одна до одної не мають.

Разом з тим, як раніше зазначалося, за умовами договору № 02/07/17 від 02 липня 2017 року ФОП ОСОБА_1 зобов`язувалася передати позивачу інформацію, необхідну для укладення договорів купівлі-продажу (поставки) з конкретними постачальниками, у тому числі з`ясувати істотні умови договорів.

Відображений в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 29 вересня 2017 року, № 2 від 31 жовтня 2017 року, № 3 від 30 листопада 2017 року обсяг інформації, з огляду на умови договору, не дає можливості встановити дійсний зміст робіт, які були виконані.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, обумовлених договором № 02/07/17 від 02 липня 2017 року.

Колегія суддів вважає, що повідомлені контролюючим органом відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 (працівник ПАТ «Насіння Чернігівщини»), вид її діяльності як фізичної особи-підприємця (роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах) та кількість найманих працівників, у сукупності з інформацією про особливості виконання робіт та результатами проведеного аналізу первинних документів, дають обґрунтовані підстави для сумнівів у фактичному здійсненні господарських операцій та правомірності включення їх вартості до витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до п.п. 44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 85.2 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Здійснивши аналіз зазначених норм права, колегія суддів прийшла до висновку про те, що на платника податків покладається обов`язок підтвердити показники податкової звітності первинними та іншими документами.

Відтак, при здійсненні господарських операцій, які впливають на показники податкової звітності, платник зацікавлений в закріпленні договірних відносин та документальному оформленні всіх етапів виконання господарських операцій у спосіб, які б давали можливість підтвердити фактичне отримання послуг, їх зміст, характер, кількість та зв`язок з господарською діяльність товариства у разі виникнення відповідних сумнівів у податкового органу.

Накопичення та зберігання документів, які у повному обсязі фіксують, розкривають зміст та підтверджують господарську операцію на всіх етапах її здійснення є сферою відповідальності саме платника податків.

У разі виникнення сумнівів у виконанні робіт та спроможності контрагентів здійснювати господарську діяльність, платник податку з метою доведення правомірності своїх дій щодо формування витрат, повинен надати суду докази або пояснення, які б у своїй сукупності розкривали зміст господарської операції та підтверджували її фактичне здійснення.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивач не надав доказів фактичного отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , обумовлених договорами № 02/07/17 від 02 липня 2017 року, № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року та № 03/01/18 від 03 січня 2018 року.

Зміст наданих ПАТ «Насіння Чернігівщини» документів, підхід до їх оформлення та повноти викладення інформації не дають підстав для висновку, що вони були складені у зв`язку з господарськими операціями, виконання яких фактично відбулося.

Крім того, ненадання до перевірки окремих документів, які стосувалися господарських операцій виконання господарських операцій, що перевірялися (наприклад договору про надання послуг з очистки насіння гірчиці № 29/12/17 від 29 грудня 2017 року, протоколів-узгодження проміжних результатів виконання договору № 1 від 20 липня 2017 року, № 2 від 01 серпня 2017 року, № 3 від 10 серпня 2017 року), ставить під сумнів їх існування на час проведення перевірки.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що Головне управління ДПС у Чернігівській області правомірно здійснило додаткове нарахування податкових зобов`язань ПАТ «Насіння Чернігівщини» з податку на прибуток.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ПАТ «Насіння Чернігівщини».

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 28 лютого 2020 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Насіння Чернігівщини» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 02 червня 2020 року.