Справа № 560/813/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/813/20
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дари моря" до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дари моря" звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування припису №74 від 24 грудня 2019 року та постанови про тимчасове припинення дії експлуатаційного дозволу з деталізацією на рівні виробничої лінії та/або харчових продуктів залежно від виду діяльності оператора ринку №1 від 11 січня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі звернення громадянина щодо перевірки походження, дотримання умов зберігання та якості продукції ТзОВ "Дари моря" відповідачем було проведено позапланову перевірку, під час якої допущені порушення процедури проведення перевірки, які, на думку позивача, вплинули на законність її висновків.

Вважає, що оскаржувані припис та постанова, які були прийняті за результатами інспекційного відвідування, є протиправними, оскільки підстави для проведення перевірки були відсутні. Зазначає, що наказ про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) прийнятий з порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Так, згідно з направленням на проведення заходу № 6181 від 23.12.2019 року для проведення перевірки направлялась ОСОБА_1 , тоді як відповідні повноваження на участь у заході у іншого працівника - ОСОБА_2 були відсутні. Крім того, направлення на перевірку, на думку позивача, не було підписане керівником головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області.

Також позивач зазначає, що відповідач відмовився надати відомості про скаржника та вид продукції, яка, на думку скаржника, спричинила шкоду, не надав можливості ознайомитись із змістом скарги, яка стала підставою для проведення позапланового заходу. Незаконність проведеної перевірки, на думку позивача, є підставою для висновку про незаконність прийнятих на її підставі рішень.

Провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження. Суд відмовив у розгляді справи за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на адміністративний позов відповідач позов не визнає, посилається на правомірність підстав для проведення перевірки, відтак прийнятих за її результатами рішень. Відповідач стверджує, що звернення гр. ОСОБА_3 від 11.12.2019 року про вжиття заходів щодо перевірки походження, дотримання умов зберігання та якості продукції позивачем є належною підставою для прийняття рішення про проведення позапланового заходу.

Відповідач покликається на те, що під час перевірки, до якої представники Головного управління були допущені, було виявлено ряд суттєвих порушень вимог законодавства з питань продовольчої безпеки та гігієни, які становили небезпеку охоронюваним правам населення. За результатами перевірки складений акт, де порушення детально описані, та припис, яким передбачене зобов`язання підприємства добровільно усунути виявлені порушення. Оскільки відповідача не було поінформовано про виконання припису, уповноваженими представниками Головного управління у січні 2020 року був здійснений позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання законодавства у сфері безпечності харчових продуктів, під час якого встановлено, що підприємство не працює, виробничий цех зачинений. Оскільки відповідач наділений правом виносити постанови про тимчасове припинення дії експлуатаційного дозволу, якщо оператор ринку не виконує законні вимоги державного органу, а позивач не виконував такі вимоги, відповідні рішення є правомірними.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, покликаючись на те, що скарга від 11.12.19 року, яка стала підставою для видачі наказу на проведення позапланової перевірки, не містить доказів про шкоду заподіяну здоров`ю, майну та/або інтересам скаржника продукцією товариства. Відсутність таких відомостей, на думку позивача, виключає можливість проведення позапланового заходу співробітниками Держпродспоживслужби. Також зазначає, що відповідачем не отримане погодження центрального органу виконавчої влади на проведення позапланового заходу, а вже згадана скарга була проявом недобросовісної конкуренції, оскільки скаржник є власником конкуруючого підприємства.

У наданих до суду запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує, що твердження позивача про необхідність обов`язкового погодження позапланового заходу з центральним органом виконавчої влади є хибними, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» у разі надходження звернення громадянина про порушення у сфері безпечності харчових продуктів Держпродспоживслужба має право здійснювати позапланові перевірки без отримання погодження вищестоящого органу. Також відповідач покликається на те, що документи, пов`язані з перевіркою та оформленням її результатів, відповідають вимогам закону, є достатніми, містять усі необхідні реквізити та у повному обсязі відображені у спеціалізованій програмі.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 10 грудня 2019 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області надійшло звернення гр. ОСОБА_3 (а.с.61) щодо проведення перевірки походження, дотримання умов зберігання та якості рибної продукції ТОВ "Дари моря", дотримання останнім вимог законодавства у сфері безпечності харчових продуктів, ветеринарної медицини, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області №6417 від 23.12.2019 року та направлення на проведення перевірки №6181 від 23.12.2019 року за місцезнаходженням позивача у м. Хмельницькому 24 грудня 2019 року працівниками Головного управління проведений захід державного контролю (інспектування) стосовно додержання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дари моря" вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. За результатами перевірки складений акт №241219 від 24.12.2019 року.

Перевіркою встановлені порушення гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами, які докладно описані у акті, зокрема:

- здійснюється виробництво (пакування ) та зберігання - обіг харчових продуктів тваринного походження без наявного актуального експлуатаційного дозволу, що є порушенням ч. 1, 19 ст. 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- не повідомлений територіальний орган компетентного органу про зміни в своїй діяльності, що зумовлюють необхідність внесення змін до відомостей державного реєстру потужностей операторів ринку, що є порушенням ч. 8 ст. 25 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- систему простежуваності на підприємстві не забезпечено, що є порушенням ст. 22 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- відсутні відомості щодо харчових продуктів, отриманих з потужностей, що пройшли державну реєстрацію або отримали експлуатаційний дозвіл, та/або використовує такі харчові продукти у виробництві інших харчових продуктів, що є порушенням ч. 8 ст. 20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- вимоги до обігу об`єктів санітарних заходів не дотримуються, що є порушенням ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- потужність не підтримується в чистоті (відсутні режими проведення миття та дезінфекції, не задовільний стан виробничих приміщень), що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- підлога не має достатньої дренажної систем, конструкція якої запобігає ризику забруднення. В приміщеннях присутні залишки відпрацьованої води, що не дає змоги провести якісне прибирання і мінімізувати ризик забруднення харчових продуктів, що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- стіни та підлоги виробничих приміщень потребують ремонту. Порушена цілість плитки на стінах та присутні вибоїни в підлозі, що не забезпечує можливість дотримання належного рівня гігієнічних вимог до харчових продуктів, включаючи захист від забруднення, під час операцій із харчовими продуктами та між такими операціями, що є порушенням п. 1 ч. 1, 2 ст. 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- стеля в цеху частково з ознаками підтікання, що в подальшому може призвести до росту плісняви та накопичення бруду, що є порушенням п. 2 ч. 1, 2 ст. 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- вікна побудовані з дерев`яних матеріалів, погано миються та дезінфікуються, що є порушенням п. З ч. 1 ст. 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- поверхня дверей зроблена з поглинаючих вологу матеріалів, а саме дерева, що не дає можливості легко чистити та дезінфікувати їх, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- усі поверхні (включно з поверхнею обладнання), що контактують з харчовими продуктами, у пошкодженому стані, присутні в цехах дерев`яні піддони, дерев`яні столи, які важко піддаються миттю та дезінфекції, що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- не дотримуються гігієнічні вимоги щодо обладнання та інвентарю, а саме обладнання з ознаками бруду та іржі, приміщення для його зберігання використовується не за призначенням, що є порушенням п.1, 2, 3 ч. 1 ст.45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- обладнання не каліброване, що є порушенням ч.2 ст.45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- відсутні договори та акти виконаних робіт на утилізації відходів згідно чинного законодавства, що є порушенням п.3 ч. 1,2 ст.46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- відсутній лабораторний контроль води, яку використовують в технологічному процесі, що є порушенням п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;

- не дотримання гігієнічних вимог до харчових продуктів, а саме на підприємстві відсутнє холодильне та морозильне обладнання, не проводиться боротьба зі шкідниками. Не підтримується температурний режим в цехах, щоб унеможливлював би розмноження мікроорганізмів та формування токсинів, що є порушенням п.1-6, 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та ч. 1 ст. 39 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»;

- порушені гігієнічні вимоги до пакування та маркування харчових продуктів включаючи первинне пакування, що є порушенням п.1, 2, 3, 8 ч.1,2 ст. 50 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та ч. 3 ст. 4, ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ст. 4-21 Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів»;

- не дотримано технологічні вимоги до переробки рибопродукції, що є порушенням ч. 6 розділу II наказу N 185; від 11 липня 2003 року Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України 11 липня 2003 року № 185 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2003 р. за N 628/7949;

- постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках на потужності не розроблено та не впроваджено, що є порушенням ч. 1 ст. 21 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».

Під час перевірки проводився відбір зразків продукції та лабораторні дослідження.

Акт перевірки підписаний керівником позивача без зауважень.

24 грудня 2019 року складений та вручений під підпис директору товариства припис №74 про усунення виявлених порушень гігієнічних вимог та умов поводження з харчовими продуктами, які зафіксовані актом перевірки із зазначенням терміну виконання: до 11.01.2020 року. Цього ж дня прийняте рішення про тимчасове припинення обігу харчових продуктів на потужності рибопереробного підприємства ТОВ «Дари моря» за адресою: вул. Я. Гальчевського, 3, м. Хмельницький до усунення виявлених порушень, а саме на період з 24.12.2019 року по 11.01.2020 року.

У подальшому, з метою перевірки виконання зазначених припису та рішення Головним управлінням виданий наказ №57 від 11.01.2020 року та направлення №50 від 11.01.2020 року на проведення позапланового заходу державного контролю (нагляду) у строк з 11.01.2020 р. по 13.01.2020 р.

11 січня 2020 року державними інспекторами Головного управління Держпрождспоживслужби в Хмельницькій області здійснений вихід за місцезнаходженням позивача для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), під час якого встановлено, що підприємство не працює, рибопереробний цех зачинений, про що складений акт від 11 січня 2020 року.

Того ж дня від директора ТОВ «Дари моря» надійшло клопотання про відтермінування виконання припису № 74 від 24.12.2019 року строком на шість місяців.

11 січня 2019 року відповідачем прийнято оскаржувану постанову №1 про тимчасове припинення дії експлуатаційного дозволу з деталізацією на рівні виробничої лінії та/або харчових продуктів залежно від виду діяльності оператора ринку ( на строк шість місяців до 11 липня 2020 року)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів, визначення порядку забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї, врегульовано Законами України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя".

Розділом ІІІ Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» встановлені засади та порядок здійснення державного контролю. Згідно зі статтею 12 цього Закону державний контроль за харчовими продуктами та/або іншими об`єктами санітарних заходів здійснюється компетентним органом, який може делегувати повноваження на здійснення державного контролю у встановлених законом випадках.

Положенням про державний санітарно-епідеміологічний нагляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 1999 № 1109 (далі - Положення №1109), визначено мету, основні завдання та порядок здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

Згідно з пунктом 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 №667 (далі - Положення № 667), Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» потужності, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів, повинні бути спланованими, сконструйованими та розміщеними для належного утримання, чищення та/або дезінфекції, запобігання або мінімізації будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів для боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів.

Як вбачається зі змісту пункту 1 частини другої статті 20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», оператори ринку зобов`язані: забезпечувати дотримання вимог цього Закону щодо гігієнічних вимог до харчових продуктів на всіх стадіях їх виробництва та обігу. Оператором ринку харчових продуктів визнається суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів (пункт 55 статті 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»).

Статтею 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» визначено заходи щодо припинення порушень санітарного законодавства, а саме: обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об`єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 9 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» під час здійснення державного контролю державні інспектори мають право: видавати розпорядження, накази про тимчасову заборону обігу об`єктів санітарних заходів, тимчасове припинення виробництва або його окремих процесів, якщо існує безпосередня загроза життю людей.

Як вбачається з абзацу 5 частини першої статті 6 Закону України №877-V однією із підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності) та за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Судом встановлено, що і наказ на проведення позапланового заходу, і направлення на перевірку від 23.12.2019 року підписані керівником Головного управління (а.с.63,64)

Перед початком заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення на перевірку та службове посвідчення, надати копію направлення.

Відповідно до чинного законодавства суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), проведення перевірок, якщо ними не пред`явлені вказані документи. Відтак, позивач мав право не допустити посадових осіб відповідача до проведення позапланової перевірки у разі непред`явлення ними документів, передбачених статтею 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», або невідповідності зазначеної у них інформації вимогам Закону.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що усі необхідні документи були наявні та пред`явлені уповноваженій особі позивача, а заперечення, викладені у позові, стосуються окремих питань оформлення цих документів.

Разом з тим, як вбачається зі сталої судової практики Верховного Суду (постанови Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року у справі №21-130а11, від 31.07.2018 у справі №815/1553/17, від 19.09.2018 у справі №804/2956/17) у разі невикористання суб`єктом господарювання права не допустити перевіряючих до перевірки, суд не може визнавати окремі порушення процедури підставою для скасування рішення органу державного нагляду (контролю), прийнятого за наслідками проведених заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач допустив перевіряючих до перевірки, не приділивши належну увагу питанню оформлення відповідних документів, які були пред`явлені йому до початку заходу. Представник позивача підписав акт перевірки без зауважень, а по суті встановлених порушень вимог закону не надав доказів того, що відповідачем зроблені хибні висновки, які насправді не відповідали дійсності.

Також суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом по справі № №825/2328/16 у постанові від 22 травня 2020 року, де розглядалось питання, пов`язане з тим, яким чином впливають на законність спірного акту окремі допущені посадовими особами порушення самої процедури проведення відповідної перевірки або іншого заходу.

У вказаному рішенні Верховний Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону, або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі)

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Верховний Суд наголосив, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

З огляду на це, Верховний Суд прийшов до висновку про необхідність доведення наявності саме таких порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б дійсно могли вплинути на кінцевий результат розгляду питання про притягнення особи до відповідальності.

Натомість, ті доводи, які викладені у позові як підстави вважати висновки перевірки незаконними, не спростовують наявність фактичних порушень вимог закону.

Згідно із ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд виходить з необхідності забезпечення безпеки харчових продуктів, а також життя, здоров`я та інших економічних прав споживачів продовольчої продукції, виробниками якої є діючі підприємства, у тому числі і позивач.

Відеофіксація перевірки та виявлених під час неї обставин здійснена працівниками відповідача та міститься на відео диску, долученому до матеріалів справи. Як вбачається з відеозапису, представниками органу нагляду встановлені конкретні порушення гігієнічних та інших вимог щодо поводження з харчовими продуктами, вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», які під час розгляду справи не спростовані.

Згідно з приписом №74 від 24 грудня 2019 року позивачу був встановлений строк до 11.01.2020 року для вжиття заходів щодо приведення у відповідність потужностей з виробництва та обігу харчових продуктів гігієнічним вимогам чинного законодавства та окремих показників якості харчових продуктів. Таким чином, позивачу було надано можливість усунути виявлені порушення в повному обсязі.

Оскільки позивачем припис виконаний не був, виявлені порушення не усунуті, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Хмельницькій області правомірно прийнято постанову про тимчасове припинення дії експлуатаційного дозволу з деталізацією на рівні виробничої лінії та/або харчових продуктів залежно від виду діяльності оператора ринку №1 від 11 січня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи доведення відповідачем обґрунтованості висновків перевірки, які стали підставою для прийняття оскаржуваних припису та постанови, суд вважає вимоги позову необґрунтованими, відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 червня 2020 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Дари моря" (вул. Якова Гальчевського, 3,Хмельницький,Хмельницька область,29019 , код ЄДРПОУ - 22775581)
Відповідач:Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області (вул. Шевченка, 53,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 40358308)

Головуючий суддя І.С. Козачок