Справа № 640/18158/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року (м.Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ № 185 від 27.08.2019 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності», виданий Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено положення Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, оскільки державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, однак позивачу невідомо чи проводилася планова або позапланова перевірка відповідачем, акту за результатами перевірки та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не отримував. Крім того, зареєстровані декларації можуть бути скасовані в разі встановлення органами державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованих деклараціях. Виявлення та встановлення факту недостовірних даних, наведених у деклараціях, можливе лише під час проведення перевірки. Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво не є підставою для скасування реєстрації декларації, однак може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого характеру.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, зазначивши, що скасовуючи реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виходив з відповідних судових рішень. Вказав, що на виконання вимог ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку № 553 та на підставі звернення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2, посадова особа Департаменту неодноразово здійснювала виїзди на місце з метою проведення перевірки, у тому числі, 26.04.2018 спільно з головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « 26-І» ОСОБА_2 , однак відповідальні особи були відсутні, що унеможливлювало проведення перевірки. Департамент звертався до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві щодо сприяння у проведенні перевірки, однак реагування з боку правоохоронних органів відсутнє. Наголошує, що чинним законодавством у галузі містобудівної діяльності передбачено, що достатньою та необхідною правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у ній замовником недостовірних даних, які дають підставу вважати об`єкт самочинним будівництвом, жодною правовою нормою не регламентовано порядок виявлення органом архітектурно-будівельного контролю такого факту і його обов`язку проводити перевірку, якщо недостатність зазначених у декларації даних є очевидною. При цьому, законодавством не передбачено, що встановлення фактів наведення замовниками недостовірних даних у декларації відбувається виключно за результатами здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а не в процесі їх проведення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, замовник будівництва ОСОБА_1 навмисно ухиляється від проведення перевірки. При цьому, позивач здійснює реконструкцію приміщень першого пор веху багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 без погодження та всупереч волі інших співвласників багатоквартирного будинку. Вказує, що чинним законодавством не передбачено, що встановлення фактів наведення замовниками недостовірних даних у деклараціях відбувається виключно за результатами здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а не в процесі їх проведення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, наголошує на відсутності підстав для його скасування.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано подану позивачем декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 7, № 7а, з № 8 по № 26 (групи приміщень № 114) (в літ. А) - заклад громадського харчування за адресою: АДРЕСА_2» від 06.06.2016 № КВ 00 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 7, № 7а, з № 8 по № 26 (групи приміщень № 114) (в літ. А) - заклад громадського харчування за адресою: АДРЕСА_2» від 13.02.2017 № КВ 76.

Наказом від 27.08.2019 № 185 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 5 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 № 1817-VIII, на підставі листів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « 26-І» вих. № 159 від 29.07.2019 (вх. 073/6569 від 01.08.2019) та вих. № 169 від 19.08.2019 (вх. 073/7028 від 22.08.2019) та на підставі постанови Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 753/7046/17-ц скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 7, № 7а, з № 8 по № 26 (групи приміщень № 114) (в літ. А) - заклад громадського харчування за адресою: АДРЕСА_2» від 06.06.2016 № КВ 00 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 7, № 7а, з № 8 по № 26 (групи приміщень № 114) (в літ. А) - заклад громадського харчування за адресою: АДРЕСА_2» від 13.02.2017 № КВ 76.

Позивач вважаючи наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у наказі підстави не містять даних про те, що об`єкт відповідає ознакам самочинного будівництва, а реєстрація декларації про початок будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію не може бути скасована з інших підстав. Зазначені порушення інших вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, про які йдеться у судових рішенням, на які посилається відповідач, не є підставою для скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт (після закінчення будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію), а можуть вказувати на необхідність застосування відповідачем інших видів відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначені Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI.

Статтею 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

Пунктом 2 Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Згідно із пунктом 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Положеннями пункту 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Пунктом 9 Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю обов`язково складається акт перевірки.

Разом із тим, що акт перевірки за результатами державного архітектурно-будівельного контролю складений не був, що вказує на порушення відповідачем Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що виявилось у непроведенні перевірки, а також не складення за результатами перевірки акта перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт; у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що перевірку суб`єкта містобудівної діяльності не проведено, незважаючи на те, що суб`єкт містобудування є ідентифікованим.

При цьому, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Натомість, представників органу місцевого самоврядування та Національної поліції під час виїзду представника Департаменту на місце з метою проведення перевірки не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, статтею 39-1 встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, такі недостовірні дані повинні відповідати наступним умовам, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта. Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації, однак може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого характеру.

Відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, посилається на листи об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « 26-І» вих. № 159 від 29.07.2019 (вх. 073/6569 від 01.08.2019) та вих. № 169 від 19.08.2019 (вх. 073/7028 від 22.08.2019) та постанову Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 753/7046/17-ц, однак, зазначені у наказі підстави не містять даних про те, що об`єкт відповідає ознакам самочинного будівництва, а реєстрація декларації про початок будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію не може бути скасована з інших підстав.

Колегія суддів наголошує, що у наданих відповідачем судових рішеннях не встановлено, що спірний об`єкт реконструкції є самочинним будівництвом. При цьому, відповідачем не доведено вчинення ним всіх можливих дій направлених на з`ясування спірних обставин та доведення, що реконструкція спірного об`єкту є самочинним будівництвом, зокрема не здійснено співставлення побудованого об`єкта із його технічними та будівельними характеристиками відповідно до дозвільних документів. Тобто такий висновок контролюючого органу є передчасним.

В свою чергу, зазначені порушення інших вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, про які йдеться у судових рішенням, на які посилається відповідач, не є підставою для скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт (після закінчення будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію), а можуть вказувати на необхідність застосування відповідачем інших видів відповідальності.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ № 185 від 27.08.2019 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності» виданий Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є протиправним та підлягає скасуванню, при цьому відповідачем порушено вимоги Порядку №553 щодо непроведення перевірки.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.06.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна