Справа № 520/3077/19
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 червня 2020 року
Київ
справа №520/3077/19
адміністративне провадження №К/9901/13629/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року
у справі №520/3077/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення суми,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:
- скасувати пункт 2 Наказу Міністерства оборони України від 27 лютого2019 №39 КП «Про результати службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення начальника складу пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
- скасувати Наказ начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 22 березня 2019 року №121 в частині звільнення з військової служби у запас за пунктом «д» (через службову невідповідність) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підполковника ОСОБА_1 - начальника складу пального та мастильних матеріалів 218 об`єднаного центру забезпечення Тилу Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 );
- поновити ОСОБА_1 на військовій службі та посаді, яку він займав до реалізації Наказу Міністерства оборони України від 27 лютого 2019 року №39 КП «Про результати службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності» та Наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України №121 від 22 березня 2019 року;
- стягнути з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_1 невиплачений середній заробіток (грошове забезпечення із грошовими преміями та надбавками, передбаченими розділом XXXI Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року та іншими нормативними актами) за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Генеральний штаб Збройних Сил України звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з указаною касаційною скаргою.
У тексті касаційної скарги викладено клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року.
Перевіривши зазначене клопотання Суд зазначає таке.
Згідно з частиною 2 статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
До вказаного клопотання додано супровідний лист суду апеляційної інстанції із відміткою про реєстрації від 30 квітня 2020 року №2668.
Касаційну скаргу здано на поштове відділення 25 травня 2020 року.
Так, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.
Щодо оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року Суд зазначає таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Посада публічної служби, яку обіймав позивач (підполковник начальник складу пального та мастильних матеріалів 218 об`єднаного центру забезпечення Тилу Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ) та у зв`язку з проходженням служби на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Правила, запроваджені пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають положенням статті 129 Конституції України, згідно якої основними засадами судочинства є, серед іншого, право на касаційний перегляд справи у визначених законом випадках.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Касаційний суд звертає увагу особи, яка звернулась із касаційною скаргою, що застосування критерію, який міститься у пункті другому частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховним Судом у цій справі було передбачуваним, справу розглянули та вирішили повноважні суди двох інстанцій, а заявник не вказав наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Генерального штабу Збройних Сил України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити Генеральному штабу Збройних Сил України строк на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі №50/3077/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення суми.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду