Справа № 761/10614/20
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/224/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Вольда М.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Лузана Олександра Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві, про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Лузана Олександра Івановича (далі - відповідач), в якій просив суд визнати протиправними дії інспектора Лузана О.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.; скасувати постанову серії ЕАК № 2322384 від 31.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 березня 2020 року близько 13 год. 52 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав із гаражного кооперативу СТО «Глушники», яке знаходиться за адресою вул. Івана Виговського, 19, та почав рух в сторону метро Нивки в м. Києві. Разом з тим, доїхавши до заправки КЛО (вул. Івана Виговського, 13А) та незважаючи на те, що позивач додержувався Правили дорожнього руху, останній був зупинений інспектором Лузаном О.І.

Причину зупинки інспектор пояснив порушенням позивачем вимог п. 8.4 Правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем порушив вимогу дорожнього знаку 4.1 (рух прямо) та здійснив розворот. При цьому, пояснення про те, що позивач не порушував даного пункту ПДР, відповідач до уваги не брав. Інспектором було винесено постанову серії ЕАК № 2322384 від 31 березня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Разом з тим, позивач вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з грубими порушеннями законодавства України.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач взагалі не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, відповідачем не було встановлено місце проживання чи перебування позивача. Крім того, як вказано в оскаржуваній постанові «місце скоєння правопорушення» та місце розгляду справи» є вулиця Маршала Гречки. 28. Але, з 19 грудня 2019 року такої вулиці в місті Києві не існує, оскільки назва вулиці «Маршала Гречки» була перейменована на «Івана Виговського».

Зазначені дії відповідача є неправомірними та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також залучено до участі в даній справі в якості третьої особи Управління патрульної поліції у м. Києві.

У відзиві на позовну заяву представник Департаменту патрульної поліції вказав, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог закону, позивач порушив правила дорожнього руху, оскільки на вимогу дорожнього знаку 4.1 рух прямо здійснив розворот, чим порушив п. 8.4 г ПДР України.

На запит суду щодо надання всіх доказів вчинення 31 березня 2020 року порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.4. г. ПДР України, відповідач Управління патрульної поліції у м. Києві надало лише копію постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.03.2020 року інспектором роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Лузаном Олександром Івановичем було винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, забезпечене не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2322384 та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

За змістом постанови, ОСОБА_1 , 31.03.2020 року о 13 годині 52 хвилин га вул. Маршала Гречка, 28 у м. Києві керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу дорожнього знаку 4.1 рух прямо, здійснив розворот, чим порушив п. 8.4 г ПДР України (а.с.7).

Так, знак 4.1 «Рух прямо» відноситься до наказових знаків, у відповідності до вимог ПДР України.

Відповідно до п. 8.4 г ПДР, оорожні знаки поділяються на групи, зокрема, наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 в редакції, що діяла станом на 12.10.2018 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Відсутність даних технічного засобу свідчить про незаконність постанови та є підставою для її скасування.

Такої самої позиції притримується Верховний Суд, який у своїй постанові по справі № 428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З аналізу вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що постанова відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 03.03.2020 року, підлягає скасуванню.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за вкладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

Зокрема, ні на виконання ухвали суду про призначення справи до розгляду, ні на запит суду щодо надання всіх доказів вчинення 31.03.2020 року правопорушення ОСОБА_1 , відповідачем не було надано жодних доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2322384 від 31.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст.ст. 213, 217 КУпАП визначено певні орган (посадові особи), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення та у межах наданих ним повноважень.

У відповідності до ст. 221 КУпАП в повноваження суду не передано можливість розгляду справ за ч.1 ст.122 КУПАП, а це питання належить до компетенції органів поліції.

Під час розгляду вказаної справи відповідач, був уповноваженим на вчинення дій по нагляду за дотримання ПДР України, тому суд не знаходить порушень в діях відповідача. Відтак, підстав для визнання дій відповідача протиправними суд не вбачає, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Лузана Олександра Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві, про визнання дій протиправними та скасування постанови, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2322384 від 31.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2020 року