Справа № 420/3266/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3266/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. у виконавчому провадженні №58958052 від 12.12.2019р. про накладення штрафу у розмірі 10200,00грн., з урахуванням уточнення до позовних вимог від 22.05.2020р.

Ухвалою суду від 26.05.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 26.05.2020р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що вважає оскаржену постанову відповідача №58958052 від 12.12.2019р. про накладення штрафу у розмірі 10200,00грн. протиправною, оскільки на підставі рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2019р. по справі № 420/6276/18, яке набрало законної сили 19.03.2019р., Головним управлінням ОСОБА_1 ще 11.03.2019р., тобто до відкриття виконавчого провадження, здійснено розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60 грн. за період з 01.09.2008р. по 30.09.2018р., яка підлягає виплаті згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (Порядок № 649) та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. Поряд з цим, позивач наголосив, що державним виконавцем не взято до уваги той факт, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце такі умови, як факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії та невиконання зумовлено неповажними причинами. При цьому, представник управління зазначав, що нарахована компенсація за період з 01.09.2008р. по 30.09.2018р. у сумі 33056,65грн. підлягає виплаті у встановленому чинним законодавством порядку та для виплати утвореної доплати передбачено алгоритм дій згідно з окремим нормативно-правовим актом. У зв`язку з викладеним, та додатково вказавши, що відповідачем не направлялась оскаржена постанова на адресу відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

29.05.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами Пенсійного фонду та просить суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, вказавши, що з 22.04.2019р. у виконавчій службі перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 420/6276/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 27.03.2019р. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01 вересня 2008 року по 30 вересня 2018 року, у зв`язку із порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60 грн. 02.05.2019р. до відділу надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області з повідомленням про те, що розмір заборгованості у сумі 19853,60 грн., буде виплачений згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. При цьому, як зазначив відповідач, доказів щодо дотримання вказаного порядку боржником не було надано. На думку відповідача посилання позивача на вказаний порядок є безпідставним, оскільки відповідно до Порядку боржник повинен направити для подальшого розгляду до Пенсійного фонду України відповідний пакет документів, що боржником вчинено не було. У зв`язку з викладеним та посилаючись на те, що здійснення перерахунку є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення у повному обсязі, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони та третя особа повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання не з`явились. 02.06.2020р. до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Керуючись ч.9 ст.205 КАС України, суд продовжив розгляд справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2019р. по справі №420/6276/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №2586/3-11 від 16 листопада 2018 року, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 вересня 2008 року по 30 вересня 2018 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60 грн., зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01 вересня 2008 року по 30 вересня 2018 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 19.03.2019р. 27.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №42/6276/18, яким «зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01 вересня 2008 року по 30 вересня 2018 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60 грн.».

Як свідчать матеріали справи, 22.04.2019р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щегловою Євгенією Віталіївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58958052 з виконання виконавчого листа №42/6276/18, виданного 27.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №7613/03 від 06.05.2019р. повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про те, що 11.03.2019р. ОСОБА_1 була нарахована компенсація втрати частини доходів за період з 01.09.2008р. по 30.09.2018р. у зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60грн. Виплата нарахованої компенсації за зазначений період, сума якої становить 33056,65 грн. буде здійснена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєтрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною программою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1.

Також, у вказаному листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №7613/03 від 06.05.2019р., управління звернулось до Відділу примусового виконання рішень із клопотанням про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Разом із листом Пенсійним фондом надано розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни від 04.06.2019р. накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 5100,00грн. за невиконання вимог виконавчого листа №42/6276/18, виданного 27.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №11319/02-26 від 20.06.2019р. повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про те, що 11.03.2019р. ОСОБА_1 була нарахована компенсація втрати частини доходів за період з 01.09.2008р. по 30.09.2018р. у зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60грн. Виплата нарахованої компенсації за зазначений період, сума якої становить 33056,65 грн. буде здійснена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєтрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною программою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни від 12.12.2019р. у ВП №58958052 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 10200,00грн. за повторне невиконання вимог виконавчого листа №42/6276/18, виданного 27.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не погоджуючись з прийняттям постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 12.12.2019р. у ВП №58958052, звернулось до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII , визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст.26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (далі - Порядок № 649).

Відповідно до п.2 Порядку № 649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно з п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку № 649 визначено, що комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

Згідно із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2019р. по справі №420/6276/18 та виконавчим листом №42/6276/18, виданого 27.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області «зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01 вересня 2008 року по 30 вересня 2018 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60 грн.».

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено лише нарахування компенсації втрати частини доходів, за період з 01 вересня 2008 року по 30 вересня 2018 року. Виплата зазначених коштів здійснена не була.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надавались до виконавчої служби відповідні докази вчинення позивачем дій, зазначених у пункті 5 Порядку №649, зокрема направлення до Пенсійного фонду України документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа. Натомість, разом із листом №7613/03 від 06.05.2019р. направлявся лише розрахунок суми, що підлягає сплаті.

Як вбачається з листів Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №7613/03 від 06.05.2019р. та №11319/02-26 від 20.06.2019р. позивач повідомив Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про те, що 11.03.2019р. ОСОБА_1 була нарахована компенсація втрати частини доходів за період з 01.09.2008р. по 30.09.2018р. у зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії в розмірі 19853,60грн., виплата якої буде здійснена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєтрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною программою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1.

При цьому суд враховує, що здійснення нарахування компенсації втрати частини доходів є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду не тільки нарахувати, а й виплатити зазначену компенсацію.

Поряд з цим, суд враховує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України оскаржувалась постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. №58958052 від 04.06.2019р., якою накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 5100,00грн. за невиконання вимог виконавчого листа №42/6276/18, виданного 27.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2019р. по справі 420/3647/19 відмовлено у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП № 58958052 від 22.04.2019 у розмірі 16992 грн. та про накладання штрафу ВП №58958052 від 04.06.2019 у розмірі 5100, 00 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 06.11.2019р.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та те, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області не надано доказів дотримання Порядку №649, а здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2019р. у справі №420/6276/18 зобов`язано пенсійний орган не тільки нарахувати, а й виплатити відповідну компенсацію, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи постанову у виконавчому провадженні №58958052 від 12.12.2019р. про накладення штрафу у розмірі 10200,00грн., діяв правомірно.

Разом з тим, відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід зазначити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. Так, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 287 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.