Справа № 163/890/20
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/890/20
Провадження № 2-а/163/69/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області Ставицького Сергія Ігоровича про визнання дій і рішень протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить постановити рішення про визнання протиправними дії інспектора поліції Ставицького С.І. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2260765 від 17.03.2020 року, визнання вказаної постанови протиправною і закриття провадження в справі.

Свої вимоги обґрунтував тим, що керував на 679 км автодороги сполученням "Умань-Кропивницький", автомобілем "ДАФ ФХ", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , і був зупинений працівником патрульної поліції. Інспектор поліції звинуватив його у порушенні Правил дорожнього руху при перевезенні вантажу та, не роблячи жодних вимірів, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132? КУпАП. Притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки таке рішення інспектором поліції прийняте без дотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року за № 879. Зокрема, відповідач не знаходився в місці, спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю, та не мав вимірювального обладнання, яке проходить метрологічну атестацію з подальшим пломбуванням та видачою відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Тим самим відповідач не провів замірів вантажу у передбаченому порядку та не надав жодних доказів про порушення ним правил дорожнього руху.

22.05.2020 року в канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву у паперовій формі з доданим до нього компакт-диском з відеофіксацією з місця адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У зв`язку з цим відзив на позовну заяву з доданим до нього компакт-диском з відеофіксацією з місця адміністративного правопорушення братись до уваги не може, оскільки до відзиву не додано підтвердження надсилання (надання) їх копій іншому учаснику справи або того, що такі докази є у позивача або вони є публічно доступними.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач в позовній заяві просить розглядати справи у його відсутності та зазначає про підтримання позовних вимог.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав.

З огляду на викладене суд розглянув справу за наявними у ній доказами в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Оскаржуваною постановою серії ЕАК № 2260765 від 17.03.2020 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 17.03.2020 року о 18:19 годині на 679 км автодороги М-12, керуючи автомобілем "ДАФ ФХ", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж, шириною 3 мерти 10 сантиметрів, без погодження підрозділів Національної поліції України, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України.

Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132? КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Частина 1 статті 132? КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п.22.5. Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, згідно п.3 якої транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок).

У п.6 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами, тобто працівниками відповідних органів.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

За змістом оскаржувана постанова не містить інформації про те, що інспектор патрульної поліції Ставицький С.І. здійснював габаритно-ваговий контроль у спеціально обладнаному для здійснення такого контролю місці.

Відомості про те, що відповідач використав належне вимірювальне обладнання, яке пройшло відповідну повірку, в постанові не вказані і суду не надані.

Отже, доказів того, що при перевезенні вантажу в керованому позивачем транспортному засобі за максимальною або осьовою масою був перевищений хоча б однин з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху, не здобуто.

Таким чином, під час розгляду позову судом встановлено, що відповідач порушив спеціальний порядок для здійснення габаритно-вагового контролю, а тому виніс оскаржувану постанову на ґрунті недопустимих доказів.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення закону фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, суд під час розгляду справи в силу ч.2 ст.77 КАС України вважає доведеними.

Таким чином, з урахуванням проаналізованих доказів і відповідних норм законодавства суд дійшов висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача достатніми і допустимими доказами не доведена.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі..

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Відповідач Ставицький С.І. виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області.

Відтак в користь держави за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області Ставицького Сергія Ігоровича від 17.03.2020 року серії ЕАК № 2260765 про накладення на ОСОБА_1 за ст.132? КУпАП стягнення у вигляді 510 гривень штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2260765 закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), … строки … апеляційного оскарження … продовжуються на строк дії такого карантину.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача - інспектор роти № 3 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області Ставицький Сергій Ігорович; місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова 22-Б, місто Кропивницький.

Головуючий: суддя С.С.Чишій