Справа № 953/6246/20
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6246/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Єфремова Павла Борисовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №475636 від 27.03.2020.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером, та в період з 11 по 21 лютого 2020 року проходив лікування від серцевого захворювання в міській студентській лікарні по АДРЕСА_1 . 17.02.2020 в 11.00 год. позивач вчергове приїхав до лікарні на автомобілі для проходження медичних процедур, та залишив свій автомобіль неподалік входу лікарні від в`їзду у внутрішній двір медичного коледжу. Повернувшись з рецептом ліків, позивач побачив, що його автомобіль було заблоковано двома іншими автомобілями, а тому позивач не мав змогу виїхати, тому позивач пішов до аптеки за ліками. Прийшовши з ліками до свого автомобілю, позивач побачив біля свого автомобілю поліцейських, які відразу склали постанову серії ЕАК №2121055 від 17.02.2020 року. Позивач звернувся зі скаргою на вказану постанову до УПП в Харківській області ДПП, за результатами якої вказана постанова була скасована, та справа призначена до нового розгляду на 27.03.2020 року. Позивач з`явився до Управління поліції, та без належних доказів була винесена оскаржувана постанова, з якою позивач категорично не згоден, тому спочатку він повторно звернувся до УПП в Х/о ДПП зі скаргою на дану постанову, проте листом останнього від 09.04.2020 року вказана постанова залишена без змін, тому позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того, просить поновити йому строк для подання позову до суду у зв`язку з карантином.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлені у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомили. Від позивача надійшла до суду заява про проведення судового засідання за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Статтею 268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2020 року вказана справа була розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2020 року вказану справу було прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження, та витребувано у відповідачів відео-фіксацію вчиненого правопорушення.

Судом встановлено, що в період часу з 11.02.2020 по 21.02.2020 року позивач проходив стаціонарне лікування КНП «Міська студентська лікарня» ХМР, та 17.02.2020 року відносно позивача інспектором УПП в Х/о рядовим поліції Єфремовим П.Б. складена постанова серії ЕАК №2121055, відповідно до змісту якої, 17.02.2020 року о 12:20:27 в м. Харків по вул. Революції, 3, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів до в`їзду у двір, чим порушив п. 15.3 ПДР- порушення правил зупинки і стоянки ТЗ у населених пунктах, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. На позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач з вказаною постановою не погодився, тому 26.02.2020 звернувся до УПП в Харківської області з відповідною скаргою на вказану постанову, яка була задоволена, та постанова скасована останнім, а справу призначено до нового розгляду, та запропоновано позивачу з`явитись до УПП в Х/о 27.03.2020 о 09.00 год. для розгляду вчиненого правопорушення, що підтверджується листом УПП в Х/о ДПП від 06.03.2020 року №0-450/41/14/01-2020.

27.03.2020 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом події, яка мала місце 17.02.2020 року поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП в Х/о ДПП рядовим поліції Єфремовим П.Б. була складена постанова серії ДП18 №475636 (оскаржувана постанова).

01.04.2020 року позивач повторно звернувся до УПП в Х/о ДПП зі скаргою на вказану постанову, однак листом останнього від 09.04.2020 року вона була залишена без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін, тому позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Відповідно до змісту постанови, 17.02.2020 року о 12:20 год. в м. Харків по узвозу Куликівський, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 , здійснив стоянку ближче 10 метрів від в`їзду до прилеглої території, чим порушив п. 15.3 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн.

Позивачем вказана постанова була отримана в день її складання, тобто 27.03.2020 року, та оскаржена спочатку до УПП в Х/о, проте листом від 09.04.2020 року в задоволенні скарги було відмовлено, а з позовом до суду позивач звернувся - 17.04.2020, тому враховуючи положення пункту 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача, та поновити йому строк для звернення до суду з вказаним позовом у зв`язку з поважністю причини пропуску строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими

матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, без складання протоколу.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки,

що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові не зазначено про відео-фіксацію вчиненого правопорушення, та до суду її надано відповідачами також не було, хоча витребувано ухвалою судді від 23.04.2020.

Так, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачами взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що підтверджують позицію відповідачів в порядку ч.2 ст. 77 КАС України. Також відповідних замірів, що позивач здійснив стоянку ближче саме 10 метрів від виїзду матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Єфремова Павла Борисовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 475636 від 27.03.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 02 червня 2020 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ