Справа № 2-а-2513-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-а-2513/ 2010 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання нарахування і зобов`язання зробити перерахунок пенсії та доплат, як дитині війни і особі, проживаючій на радіоактивно забрудненій території

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. У позовній заяві зазначала, що вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має другу групу інвалідності, перебуває на обліку у відповідача, де отримує нараховану ним пенсію. Крім того, відноситься до категорії «дитина війни» і має право на отримання підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», а також, як непрацюючий пенсіонер доплату за проживання на радіоактивно забрудненій території.

Призначена пенсія не відповідає чинному законодавству, і підлягає перерахунку.

Позивач письмово звернулася до відповідача за проведенням перерахунку, але їй було відмовлено.

Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, оскільки вони суперечать вимогам ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю - 75% мінімальної пенсії за віком щомісяця, та ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», яка передбачає підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Доплата за проживання на радіоактивно забрудненій території відповідно до ст. 39 Закону має становити дві мінімальні заробітні плати.

Тому позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов`язати зробити відповідний перерахунок з 01.10.2007 року, просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача подав суду заперечення, у якому просив розглядати справу без його участі, при розгляді справи застосувати шестимісячний строк позовної давності, передбачений ст. 99 КАС України, позов не визнали.

Дослідивши докази, що є у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи довічно, що підтверджено відповідними посвідченням та довідкою МСЕК. Крім того, вона відноситься до категорії «Дитина війни» в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах:

-інвалідам 2 групи- 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону доплата непрацюючим пенсіонерам за проживання на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення ( яким і є смт. Іванків Київської області, де проживає позивачка) має становити 2 мінімальні заробітні плати, проте відповідач виплачує їх у розмірі 10 грн. 50 коп.

Відповідач у запереченні посилається на те, що діяли в межах бюджетного законодавства, чинних постанов Кабінету Міністрів України.

Розмір основної та додаткової пенсії та доплати за проживання на радіоактивно забрудненій території , визначений постановою КМ України суперечить вимогам ст. 39, 50 Закону та іншим нормативним актам і на момент розгляду справи значно менший, ніж передбачено Законом. Додаткова пенсія у позивачки становить 141,80 грн.

Позиція відповідача грунтується виключно на Постановах Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права, Конституція України має вищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Норми Конституції України-є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.

Статтю 113 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, за необхідне застосувати саме норму Закону, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 46 Конституції України мінімальна пенсія за віком не може бути нижчою ніж прожитковий мінімум, ст.ст. 17, 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії наголошують, що мінімальна пенсія за віком є державною гарантією і вона визначається виключно законом України.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4.

Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, для позивача, яка є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліда 2 групи розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, які втратили працездатність в розмірі з 20.04.2010 року (з дати штампа на поштовому конверті, враховуючи шестимісячний строк позовної давності, на застосуванні якого наполягає відповідач). Підстав для поновлення мстроку звернення до суду не вбачається.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01.01.2006 р.).

Задоволенню підлягають вимоги позивача також з 20.04.2010 року.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов`язання взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Ноme Оffiсе (Саsе 41/74 vаn Duyn v. Ноme Оffiсе), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому дії відповідача є незаконними у призначенні, перерахунку, сплаті пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача у майбутньому сплачувати основну та додаткову пенсію відповідно до наведених норм Закону, суд вважає, безпідставними, оскільки такий спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору, а також і відповідач, відповідно до ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Керуючись ст. ст. 79, 122, 161-163, 183-2 КАС України, ст. ст. 8, 19, 22, 46, 48, 152 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 14, 49, 39, 50, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дій управління пенсійного фонду в Іванківському районі Київської області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії та доплат, як дитині війни та непрацюючому пенсіонеру, у розмірах, передбачених Законом, неправомірними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити перерахунок та стягнути перераховану додаткову пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 20.04.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити перерахунок та стягнути перераховану доплату, як непрацюючому пенсіонеру, ОСОБА_1 відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 20.04.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Іванківської районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату перерахованих сум підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 20.04.2010 року з урахуванням вже виплачених сум.

Допустити у справі негайне виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: