Справа № 580/836/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року справа № 580/836/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене протоколом від 11.06.2019 №68 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача встановити трудовий стаж позивача на підставі показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку, визначеному п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, та прийняти рішення, яким призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що відповідач в супереч вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 протиправно не встановив трудовий стаж позивача на Черкаському головному магазині « Укрювелірторг » згідно підставі показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що на виконання Черкаського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі №580/582/19 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 10.12.2018 з доданими документами щодо призначення їй пенсії та прийняти відповідне рішення, оформлене протоколом від 11.06.2019 №68 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, оскільки позивач не має необхідного страхового стажу не менше 26 років.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 07.12.2018 (вх. відповідача від 10.12.2018 №397/Г-10), в якій просила прийняти документи для нарахування належної суми пенсії.

Листом від 21.12.2018 №397/Г-10 відповідач повідомив позивача, що згідно з наданими нею документами недостатньо стажу для призначення пенсії за віком. Крім того роз`яснив про право на отримання тимчасової державної соціальної допомоги.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі №580/582/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.12.2018 щодо призначення пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 10.12.2018 з доданими документами щодо призначення їй пенсії та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

За наслідками повторного розгляду відповідачем заяви ОСОБА_1 10.12.2018 з доданими документами щодо призначення їй пенсії, відповідач прийняв рішення, оформлене протоколом від 11.06.2019 №68 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, оскільки позивач не має необхідного страхового стажу не менше 26 років.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено право громадян України на державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, правова норма статті 62 вказаного Закону передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або записів у ній, стаж підтверджується у відповідності з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Однак, підприємство, на якому працювала позивач, ліквідовано та документи з особового складу (кадрових питань) від Черкаського головного магазину «Укрювелірторг» до архівного відділу Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради не надходили.

Судом встановлено, що період роботи позивача на Черкаському головному магазині «Укрювелірторг» з 28.09.1983 по 30.11.1992 не зарахований позивачу ГУ ПФУ в Черкаській області, оскільки у трудовій книжці позивача відсутня печатка підприємства, посада, ініціали та підпис особи, яка відповідальна за ведення трудової книжки та вказаному підприємстві.

Згідно п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пп. 17, 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач прийнята на посаду касира в Черкаський головний магазин «Укрювелірторг», 30.11.1992 звільнена у порядку переведенням по ст. 36 КЗпП України до Черкаського орендного торгового підприємства «Рубін». 19.01.1993 звільнена на підставі ст. 36 КЗпП України з Черкаського орендного торгового підприємства «Рубін».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області під час вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії проведено опитування свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для підтвердження трудового стажу позивача у Черкаському орендному торговому підприємстві «Рубін» (Черкаський головний магазин « Укрювелірторг ») за період з 28.09.1983 по 19.01.1993. Вказані свідки, які працювали у Черкаському орендному торговому підприємстві «Рубін» (Черкаський головний магазин « Укрювелірторг ») підтвердили, що знайому із позивачкою по роботі, оскільки у вищевказаний період спільно з нею працювали у Черкаському орендному торговому підприємстві «Рубін» (Черкаський головний магазин « Укрювелірторг »).

На підставі вищевикладених обставин, суд вважає, що трудовий стаж позивача у Черкаському орендному торговому підприємстві «Рубін» (Черкаський головний магазин « Укрювелірторг ») за період з 28.09.1983 по 19.01.1993 підтверджений матеріалами справи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58.

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, з наведених вище норм слідує, що ОСОБА_1 не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносились відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 25.04.2019 у справі №159/4178/16-а та від 10.10.2019 у справі №234/4585/17.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оформлене протоколом від 11.06.2019 №68 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком періоди роботи на Черкаському головному магазині « Укрювелірторг » з 28.09.1983 по 30.11.1992.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 10.12.2018 з доданими документами призначити пенсію за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш