Справа № 260/471/20
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2020 рокум. Ужгород№ 260/471/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гебеш С.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до суб`єкта владних повноважень Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України згідно якої просив суд: стягнути з відповідача: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) за період з 11 червня 2019 року по день фактичного розрахунку - 20 листопада 2019 року у розмірі 68952,26 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 року судом та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб.

В судове засідання призначене на 02.06.2020 року представники сторін не з`явились, хоча належним чином повідомлялись судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи.

Однак, суд зазначає, що позивач скористався наданим йому правом та подав письмове клопотання в порядку ст. 194 КАС України про розгляд справи за його відсутності.

Крім цього, суд зазначає, що 01.06.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із виконанням постанови КМУ № 211від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

24.04.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшло доповнення до відзиву, згідно якого представник відповідача зазначив, що даний адміністративний позов складений з порушенням норм матеріального та процесуального права, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Позивачем отримані кошти в якості грошової компенсації за недоотримане речове майно 20 листопада 2019 року, що позивачем не заперечується. Позовну заяву позивач написав лише 28 лютого 2020 року, тобто через 3 місяці та 8 днів. У результаті цього позивач пропустив строки звернення до суду, оскільки п.2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Стаття 123 передбачає, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного стооку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При ньому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Зважаючи на викладені обставини, представник відповідача просив суд даний адміністративний позов залишити без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Зважаючи на вищевикладені норми ст. 205 КАС України, судом вирішено питання щодо можливого розгляду поданого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строків звернення до суду в порядку письмового провадження, за відсутності представника відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду даної справи суд відмовляє, оскільки в даному випадку неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню цього процесуального питання щодо порушення строків звернення позивачем до суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали даної адміністративної справи та подані сторонами докази на підтвердження своєї правової позиції, а також подане представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст.122 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 цього Кодексу).

У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Як встановлено судом та вбачається із штемпеля вхідної кореспонденції Закарпатського окружного адміністративного суду позивач звернувся за захистом свого порушеного права лише 24.02.2020 року, тобто більше трьох місяців з моменту, коли з позивачем було проведено грошову компенсацію за недотримане речове майно, а саме з 20.11.2020 року про що сам позивач зазначає у своєму позові.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, та свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року).

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, який не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Частиною 3 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку, при звернені до суду позивачем не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, однак судом встановлений факт пропуску позивачем строку звернення до суду після відкриття провадження у даній адміністративній справі.

Згідно вимог ч.1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно частини другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано позивачем з пропуском строку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, а тому, з урахуванням вимог статей 122, 123, 161, 169 КАС України та встановлених судом обставин, а також беручи до уваги те, що представник відповідача заявив клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строків звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд вважає за необхідне у задоволенні поданого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовити, як таке, що заявлене передчасно, а позовну заяву залишити без руху і надати позивачу можливість подати суду відповідну заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу наслідки, передбачені ч. 3 ст. 123 КАС України, що якщо підстави, вказані позивачем або його представником у заяві про поновлення строку звернення до суду будуть визнані судом неповажними, то суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.А. Гебеш