Справа № 340/1170/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1170/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року (суддя Хилько Л.І.) по справі №340/1170/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 03.2020 р. №11-4568/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_2 у частині земельної ділянки площею 2,00 га, зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 15.12.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, яка знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23.03.2020 р. № 11-4568/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_2 у частині земельної ділянки площею 2,00 га, зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 15.12.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, яка знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області;

- заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 15.12.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, яка знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Чемерпільської сільської ради (за межами населеного пункту) Гайворонського району Кіровоградської області, за результатами розгляду якої відповідачем було прийнято наказ від 17.01.2020 №11-904/14-20-СГ про відмову у наданні такого дозволу.

Вважаючи зазначений наказ протиправним позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.03.2020р. задоволено позов, скасовано наказ від 17.01.2020 №11-904/14-20-СГ та зобов`язано відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Станом на 10.04.2020 р. рішення суду не набрало законної сили.

Однак, з публічних даних, які містяться на Публічній кадастровій карті України, тобто в системі Державного земельного кадастру 31.03.2020 р. стало відомо, що 23.03.2020 р. відповідачем прийнято наказ № 11-4568/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області на підставі викопіювання з кадастрової карти від 12.03.2020 р. №НВ-020, а саме надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок тієї ж земельної ділянки, яка зазначена позивачем як бажана на графічних матеріалах, поданих як додаток до заяви від 15.12.2019 р..

На думку позивача, відповідач штучно створив ситуацію за умов якої, поки позивач захищає своє право та законний інтерес у судовому порядку, третя особа відносно цієї ж земельної ділянки розробляє документацію та подасть її на погодження і затвердження, наслідком чого стане передання відповідачем її у власність такій особі, та нівелює судовий захист позивача, оскільки в такому разі він стане ілюзорним, позбавленим будь-якого логічного змісту, безцільним, формальним, нікчемним, що не відповідає принципу верховенства права, закріпленому у статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень. Більше того, при чинності на даний час спірного наказу від 23.03.2020 р. №11-4568/14-20-СГ та розроблення на підставі нього відповідного проекту землеустрою, погодження його та подання іншою особою на затвердження і прийняття рішення про передання земельної ділянки у власність, позивач, отримавши наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою в разі виконання рішення суду та прийняття позитивного рішення відповідачем про задоволення його заяви від 15.12.2019 р. буде позбавлений права на затвердження даного проекту, на передачу йому у власність земельної ділянки з огляду на положення ст.118 ЗК України, оскільки на земельну ділянку яку має намір отримати у власність позивач, будуть зареєстровані речові права іншої особи.

З цих підстав позивач вказував на те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може призвести до негативних правових наслідків як для позивача, так і для особи, якій надано спірний наказ, оскільки це може зумовити майбутні звернення до суду як позивача, так і особи, якою на підставі спірного наказу розробляється документація із землеустрою.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду фактично мотивована відсутністю правових підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб. З цього приводу суд вказав на те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу від 23.03.2020 №11-4568/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", який є початковою стадією процесу по отриманню права власності, не може розцінюватися як співмірний щодо прав та інтересів, про захист яких просить заявник, та наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Такі висновки суд обґрунтував тим, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є лише однією із стадій процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання вказаного дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом. При цьому рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не порушує та не може порушити права та законні інтереси позивача у спірних відносинах, оскільки наявність такого рішення не встановлює обмежень щодо реалізації права на отримання у встановленому законом порядку позивачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо цієї ж земельної ділянки.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для забезпечення позову у цій справі. Позиція позивача полягає у тому, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про можливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою відносно однієї і тієї ж земельної ділянки різним особам. Позивач також зазначає, що на теперішній час гр.. ОСОБА_2 , на підставі оскаржуваного рішення відповідача, розробив і погодив відповідну документацію із землеустрою. Таким чином останньому залишилося подати заяву до відповідача про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність. При цьому позивач наголошує на тому, що відмова у задоволенні заяви щодо забезпечення позову особі, яка відстоює свої права на отримання земельної ділянки у судових інстанціях, не відповідає завданням та принципам адміністративного судочинства. Оскільки не забезпечення позову призведе до того, що позивач, який має законний інтерес на отримання земельної ділянки і законний інтерес якого порушено відповідачем, про що свідчить рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.03.2020р., буде фактично позбавлений можливості отримати земельну ділянку відносно якої першим подав заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 Кодексу адміністративного України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного України (в редакції на час вирішення судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову), позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивачем визначено підставами для забезпечення позову як те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся так і те, що оскаржуване рішення відповідача має очевидні ознаки протиправності.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, фактично виходив з того, що у спірному випадку відсутні підстави для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Такі висновки суд обґрунтував тим, що надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки одній особі, не означає того, що такий дозвіл не може бути наданий позивачу.

В той же час суд першої інстанції залишив поза увагою те, що інститут забезпечення позову направлений саме на усунення можливих негативних наслідків, які можуть настати для сторони за час розгляду справи.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів до забезпечення позову позивач зазначав те, що за той час, коли він змушений відновлювати порушене право у судових інстанціях, оскаржуючи незаконну відмову відповідача у наданні йому дозволу щодо розроблення проекту землеустрою, інша особа, на підставі оскаржуваного у цій справі наказу відповідача, може набути право на запитувану позивачем земельну ділянку. І вказані обставини можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому наведені в апеляційній скарзі позивачем аргументи свідчать про те, що на теперішній час гр.. ОСОБА_2 , на підставі оскаржуваного рішення відповідача, розробив і погодив відповідну документацію із землеустрою.

Отже, приймаючи до уваги визначену Земельним кодексом України послідовність етапів щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, наступним етапом для відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_2 є затвердження проекту землеустрою та передача земельної ділянки у власність.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про те, що такі обставини (передача земельної ділянки у власність іншій особі) можуть унеможливити виконання рішення суду у цій справі, якщо воно буде ухвалено на користь позивача та фактично унеможливити захист порушених прав позивача.

З цих підстав, враховуючи вищенаведені обставини справи, зокрема, ті обставини, які свідчать про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою; встановлення судом незаконності такої відмови; надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою іншій особі та вчинення цією особою дій щодо виготовлення та погодження документації із землеустрою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Визначаючи належний та ефективний спосіб забезпечення позову, суд апеляційної інстанції враховує, що фактично оскаржуваний наказ відповідача є реалізованим, на підставі нього виготовлено та погоджено відповідну документацію із землеустрою, а тому такий спосіб захисту, як зупинення оскаржуваного наказу, у даному випадку є неефективним.

Враховуючи суть спірних відносин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що належним та ефективним способом забезпечення позову є: заборона Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 15.12.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, що знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року по справі №340/1170/20 - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га зазначеної ОСОБА_1 на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 15.12.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, що знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст..329 КАС України.

Повний текст постанови складено 04.06.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк