Справа № 480/5526/19
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2020 р. Справа № 480/5526/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, який він підтримав в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 25.11.2019 №2135 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни та застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. На підставі цього наказу наказом від 25.11.2019 по особовому складу №441 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з посади старшого слідчого слідчого відділення Сумського районного відділу поліція ГУНП в Сумській області.
За змістом наказу від 25.11.2019 №2135 порушення службової дисципліни полягало у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, не повідомленні найближчого органу поліції про безпосереднє виявлення подій, що загрожують особистій та публічній безпеці, перешкоджання проведенню службового розслідування, порушення обов`язку щодо дотримання службової дисципліни, що призвело до порушення завдань та обов`язків визначених пунктом 13 розділу 2 посадової інструкції, Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 ЗУ «Про національну поліцію», пунктів 1,2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пункту 5 розділу І, абзаців 1,2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.
Даний наказ та наказ по особовому складу №441 о/с позивач вважає протиправними, просить скасувати, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обгрунтування зазначає, що порушень службової дисципліни не допускав, а висновок службового розслідування про вчинення ним дисциплінарного проступку грунтується лише на припущеннях відповідача.
Безпосередньо в ході обшуку було встановлено, що в зазначеній квартирі разом з підозрюваним ОСОБА_2 , проживає ОСОБА_1 , який є родичем останнього та, судячи з результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, був обізнаний про злочинну діяльність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пов`язану з незаконним розповсюдженням наркотичних засобів та психотропних речовин, однак не вжив жодних заходів щодо її викриття та припинення. Більш того, ОСОБА_1 , згідно результатів проведених НСРД, навпаки вживав заходів спрямованих на не притягнення ОСОБА_3 до відповідальності.
Крім того, 13.11.2019 о 09.17год. виявлено факт перебування ОСОБА_1 на робочому місці в Сумському РВП з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обставинам, виражене тремтіння пальців рук) про що складено відповідний рапорт та видане направлення для проходження медичного огляду. Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився.
15.11.2019 ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення з приводу його можливої причетності до незаконного обігу наркотичних речовин, їх вживання, про його обізнаність щодо злочинної діяльності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та про можливу причетність до цього інших поліцейських, проте ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України.
Факт відмови від надання пояснень ОСОБА_1 про відомі йому обставини можливих неправомірних дій поліцейських є дисциплінарним проступком. Так, пунктом 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.
Зазначені дії і є порушенням службової дисципліни та утворюють склад дисциплінарного проступку. З урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку керівництвом прийняте рішення про застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу- звільнення зі служби.
В судове засіданні відповідач не з"явився, про час і місце розгляду належним чином повідомлений, в попередніх засіданнях представники відповідача проти позову заперечували з підстав, наведених у відзиві на позов.
Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 25.11.2019 №2135 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни та застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. На підставі цього наказу наказом від 25.11.2019 по особовому складу №441 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з посади старшого слідчого слідчого відділення Сумського районного відділу поліція ГУНП в Сумській області. ( а.с. 172-176, 178).
Вказані рішення прийняті за матеріалами службового рослідування, результати якого викладені у висновку від 22.11.2019 , затвердженому начальником ГУНП в Сумській області 22.11.2019 ( а.с.156-171).
Як зазначив відповідач у наказі про застосування дисциплінарних стягнень, порушення службової дисципліни позивачем полягало у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, не повідомленні найближчого органу поліції про безпосереднє виявлення подій, що загрожують особистій та публічній безпеці, перешкоджання проведенню службового розслідування, порушення обов`язку щодо дотримання службової дисципліни, що призвело до порушення завдань та обов`язків визначених пунктом 13 розділу 2 посадової інструкції, Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 ЗУ «Про національну поліцію», пунктів 1,2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пункту 5 розділу І, абзаців 1,2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.
Суд погоджується з рішеннями відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за порушення службової дисципліни та про звільнення зі служби в поліції, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію». Відповідно до ч.1 ст.59 цього Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» ( далі Дисциплінарний статут).
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
У відповідності до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Частина 1 статті 11 Дисциплінарного статуту передбачає, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом, а відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських передбачені частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, з яких звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим видом стягнення.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування ( частина 2 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року N 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України». Розділом V цього Порядку, зокрема пунктом 1, визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Пункт 4 розділу V Порядку вимагає, що службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до п.9 ст.15 Дисциплінарного статуту та п.7 розділу V Порядку збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Також п.14 розділу V Порядку під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
Оформлення результатів службового розслідування має відповідати ст.19 Дисциплінарного статуту та розділу VI Порядку. Так, у вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:
дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
підстава для проведення службового розслідування;
форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються зокрема:
висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено;
вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.
Системний аналіз наведених нормативних актів свідчить про те, що передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути порушення службової дисципліни , встановлене внаслідок ретельного службового розслідування.
Так, службовим розслідування встановлено та підтверджено в ході судового розгляду справи, що позивач був обізнаний з протиправною поведінкою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з останнім обгворював можливість неправомірної винагороди третім особам. Зазначене вбачається із наданого відповідачем протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереже (електронних уніормаційних систем) ( а.с.134-147).
Такі дії та поведінка поліцейського суперчать нормам закнодавства,що регулює порядок проходження служби в Національній поліції України.
Так, відповіднодо ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Основні обов`язки поліцейського визначені статтею18 цього Закону, серед яких обов`язок неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Текст Присяги закріплений у статті 64 Закону, відповідно до якої особа, яка вступає на службу в поліції усвідомлює свою високу відповідальність, присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Як вже зазначено вище сутність службової дисципліни в Національній поліції визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» ( далі Дисциплінарний статут). Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016, відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, завтерджені Правила етичної поведінки поліцейських. Відповіднодо розділу 1 Правил, ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції", інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил передбачено обов`язок поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України.
За своїм змістом Правила етичної поведінки поліцейських узгоджуються з положеннями Розділу VI Закону України «Про запобігання корупції», за якими особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими ( ст.38 Закону України «Про запобігання корупції»), діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання ( ст.41 Закону України «Про запобігання корупції»).
Відтак, суд приходить до висновку, що поліцейський зобов`язаний виконувати свою професійну діяльність у межах, встановлених чинним законодавством, вчиняти тільки ті дії, які передбачені чинним законодавством. Одним із стримувань від порушення цього принципу є встановлення щодо поліцейських низки обмежень, які спрямованні на забезпечення саме законності у діяльності органів поліції.
Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка хоча і не є злочинною, але за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.
Саме така поведіка позивача виявлена в ході негласних слідчий дій у кримінальному провадженні та підтверджена в ході судового розгляду даної справи.
При цьому суд не погоджується із висновком відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що полягало у неповідомленні ним, як поліцейським, служби «102» про можливі протиправні дії стосовно ОСОБА_3 ( можливе його викрадення) , про що позивачу стало відомо в ході терелефонної розмови з ОСОБА_2 . На переконання суду, зі змісту цієї розмови ( а.с. ( а.с.134-147) вбчається, що ОСОБА_1 події навколо ОСОБА_3 не сприймалися як викрадення, навпаки він припускав затримання того правоохоронними органами.
Також, суд не погоджується із наявністю в діях позивача дисципілнарного проступку, який, на думку відповідача, полягав у тому, що ОСОБА_1 13.11.2019 о 09.17 год. перебував на робочому місці в Сумському РВП з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився пройти медичний огляд, оскільки, цього ж дня позивач пройшов такий огляд, відповідно до якого ознак сп`яніня у нього не виявлено, що підтверджується висновком від 13.11.2019, складеному об 11.05 год ( а.с. 32).
Крім того, висновок відповідача про перешкоджання позивачем проведенню службового розслідування, що полягало у відмові надати пояснення стосовно можливих порушень службової дисципліни іншими поліцейськими, в ході судового розгялду справи не знайшов свого підтвердження. Так, як на доказ відмови відповідач посилається на акт про відмову надати пояснення, складений 15.11.2019 ( а.с.131). Проте, в акті не зазанчені ні питання, ні прізвища поліцейських, стосовно яких позивач мав надати пояснення, є лише посилання на Наказ керівника №1108 від 12.11.2019. Водночас і цей наказ ( а.с.56) не містить опису можливих порушень окремих поліцейських та не вказує осіб, стосовно яких призначене службове розслідування.
Відповідно до ч.7,8 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
На підставі викладеного, суд вважає, що наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від від 25.11.2019 №2135 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ від 25.11.2019 по особовому складу №441 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції з посади старшого слідчого слідчого відділення Сумського районного відділу поліція ГУНП в Сумській області прийняті у відповідності до вимог закону та відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак є правомірними та не підлягають скасуванню, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складене 26 травня 2020 року.

Суддя Л.М. Опімах