Справа № 569/4696/20
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4696/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне в порядку спрощеного провадження адміністративну справу № 569/4696/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2226843 від 10.03.2020 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Рівненського міського суду від 20 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у розгляді справи.

Позивач в судовому засіданні заперечує факт, що у момент проїзду регульованого пішохідного переходу здійснював рух на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про розгляд справи був повідомлений заздалегідь та належним чином. Однак, надіслав до суду відзив на позов, зазначаючи у ньому, що позовні вимоги не визнає, на підтвердження правомірності своїх дій долучив відео-фіксацію з місця події, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 10.03.2020 року інспектором поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2226843 від 10.03.2020 рокувідносно ОСОБА_1 .

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року близько 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем BMV н.з. НОМЕР_1 по вул. Курчатова, 1 в м. Рівне проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора чим порушив п.8.7.3 «г» ПДР, а саме проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року близько 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем BMV н.з. НОМЕР_1 по вул. Курчатова, 1 в м. Рівне проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора та був зупинений інспектором поліції за невиконання вимог п.8.7.3 (г) ПДР, а саме проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Позивач вказує, що він перетинав регульований пішохідний перехід на миготливий зелений сигнал світлофора, вважає, що не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки закінчував маневр на дозволений сигнал світлофора.

На підтвердження того факту, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року близько 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем BMV н.з. НОМЕР_1 по вул. Курчатова, 1 в м. Рівне проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. (г) Правил дорожнього руху, відповідачем надано відеозапис.

Однак, з оглянутого в судовому засіданні даного відеозапису суд не вбачає факт вчинення правопорушення, а лише підтверджує розгляд справи відносно позивача. І до того ж зі змісту відзиву вбачається, що докази правопорушення, які були зафіксовані на відеореєстратор, що був закріплений в службовому транспортному засобі не зберіглися.

Зважаючи на встановлені судом обставини, можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 10 березня 2020 року близько 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем BMV н.з. НОМЕР_1 по вул. Курчатова, 1 в м. Рівне не проїжджав на жовтий сигнал світлофора регульований пішохідний перехід, відповідно не порушував п. 8.7.3. (г) Правил дорожнього руху.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги про скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Так, до матеріалів справи не долучені докази про порядок проїзду позивачем регульованого пішохідного переходу, а пояснення позивача про те, що він проїжджав регульований пішохідний перехід на миготливий зелений сигнал світлофора не спростовані в судовому засіданні.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись статтями 2, 3, 72, 241, 242, 286 КАС України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2226843 від 10 березня 2020 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина