Справа № 480/715/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 р. Справа № 480/715/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортремсервіс" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивувало тим, що оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що суперечить законодавству, при прийнятті якого контролюючий орган вийшов за межі своїх повноважень, встановлених Податковим кодексом України.
Так, зазначив, що податкове зобов`язання за жовтень, листопад, грудень в сумі податку на додану вартість 164 328,08грн., визначене в податковій накладній №130 від 16.11.2017, №131 від 17.10.2017, №170 від 14.12.2017 включене до декларації з податку на додану вартість ТОВ «Комфортремсервіс» за жовтень, листопад, грудень 2017 року, тобто, в результаті ТОВ «Комфортремсервіс» своєчасно та повній мірі нараховані та сплачені податкові зобов`язання перед бюджетом держави. Крім того, податкові накладні №130, №131, №170 не підлягали наданню отримувачу (покупцю), оскільки постачальником і отримувачем згідно цієї накладної є Шалигинська селищна рада, яка звільнена від оподаткування, а тому Шалигинська селищна рада не зазнала шкоди через не включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту жовтня, листопада, грудня 2017 року.
Також наголосив, що в податкових накладних, які складаються на постачання для контрагентів які звільнені від податку на додану вартість та постачання, що оподатковуються за ставкою податку на додану вартість 0%, відсутня база для нарахування штрафу в будь-якому разі, так як сума податку на додану вартість у таких податкових накладних, незалежно від того, чи вони надаються чи не надаються покупцю дорівнюватиме нулю.
Ухвалою суду від 05.02.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник відповідача, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.34-37), в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 розділу Б податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, в графі 8 розділу Б зазначається код ставки, зокрема, 20-у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.
У справі, що розглядається, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, містять код ставки податку на додану вартість «20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.
Отже, ГУ ДПС у Сумській області, вважає представник, застосовуючи до ТОВ «Комфортремсервіс» штрафні санкції на підставі п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України діяло цілком правомірно, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим і законним.
Також представником відповідача було подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.46-49), у задоволенні якого ухвалою суду від 07.04.2020 було відмовлено (а.с.52-53).
Станом на сьогодні відповіді на відзив представником позивача до суду не подано.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області 04.02.2019 була проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податковий накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних по TOB «Комфортремсервіс» за жовтень, листопад, грудень 2017 року, за результатами якої було складено акт перевірки від 04.02.2019 №340/18-28-54-12/34592664 (а.с.6).
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 164328,06грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, зокрема, встановлено, що ТОВ «Комфортремсервіс» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничного терміну реєстрації наступні податкові накладні:
податкову накладну №131 від 17.10.2017 на суму податку на додану вартість 5734,23грн., граничний термін реєстрації - 15.11.2017, фактично зареєстровано 16.11.2017, кількість днів затримки - 1 день (а.с.14,15),
податкову накладну №170 від 14.12.2017 на суму податку на додану вартість 106985,80грн., граничний термін реєстрації - 31.12.2017, фактично зареєстровано 18.01.2018, кількість днів затримки - 18 днів (а.с.24,25).
- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 57 342,26 грн., застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 5 734,22 грн.
- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 106958,8 грн., застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 21 397,16 грн. (а.с.5).
Не погоджуючись з даним рішенням, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України, однак, за результатами оскарження податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарга без задоволення (а.с.9-10).
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПКУ) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, п. 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.
Системний аналіз ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року по справі №816/1488/17.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 розділу Б податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, відповідно до пп.6,7 п.16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, в графі 8 розділу Б податкової накладної «код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються» зазначається, зокрема, код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою. Графа 9 заповнюється у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, звільнених від оподаткування податком на додану вартість.
Згідно із пп.10 п. 16 вказаного Порядку до розділу А податкової накладної (рядки I - X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме: у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість; у рядках II - IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI; у рядках V - IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної.
У даній справі, що розглядається, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 ПКУ, у графі 8 містять код ставки податку на додану вартість «20» (а.с.14,19,24), що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.
Відтак, посилання позивача як на підставу для задоволення позову на те, що податкові накладні за жовтень, листопад, грудень 2017 року не підлягали наданню контрагенту по договору на виконання послуг Шалигинській селищній раді, оскільки останній звільнений від оподаткування, не приймаються судом до уваги. Доводи представника позивача про те, що в податкових накладних сума податку на додану вартість дорівнює "0" спростовується самими податковими накладними, в яких, зокрема, в рядках ІІ та ІІІ розділу А зазначені загальні суми податку на додану вартість за основною ставкою, а тому дані доводи представника позивача, суд також не приймає до уваги.
Враховуючи, встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає критеріям правомірності визначених у ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 02.06.2020.

Суддя І.Г. Шевченко