Справа № 520/3794/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 червня 2020 р. справа № 520/3794/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, в якому просить суд:

- визнати дії Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради в надані ОСОБА_1 недостовірної та неповної відповіді викладеної в листі - відмові (вих. №М-3- 11/8/335-20.01.01-17 від 17.03.2020) на запит на отримання публічної інформації (вих. б/н від 11.03.2020) - протиправними;

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради надати достовірну та повну інформацію ОСОБА_1 на запит на отримання публічної інформації (вих. б/н від 11.03.2020) про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Харків з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст.121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані;

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у даній адміністративній справі у відповідності до вимог ч.1 ст. 382 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 11.03.2019 ОСОБА_1 надіслав на адресу Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (надалі - Департамент) запит на отримання публічної інформації, в якому, посилаючись на приписи ст.ст. 5, 6, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ст.ст. 5, 6, 22 Закону України "Про інформацію", ст.ст. 26, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", просив надати інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Харкові з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно ст. 121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані. На вказаний запит на отримання публічної інформації позивач отримав лист - відповідь (вих. №М-3-11/8/335-20.01.01-17 від 17.03.2020), за підписом заступника директора Департаменту - начальника Служби містобудівного кадастру Гук Н.В., в якому відповідач повідомив, що у зв`язку із невизначеністю на сьогоднішній день процедури взаємодії інформаційних систем містобудівного та земельного кадастрів, у зв`язку з чим в матеріалах містобудівного кадастру відсутня інформація щодо вільних земельних ділянок, що можуть бути використані у місті Харкові для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, будівництва індивідуальних гаражів, індивідуального дачного будівництва, ведення садівництва. У вищевказаному листі-відповіді Департамент також зазначив, що запитана позивачем інформація не знаходиться у володінні Харківської міської ради та її виконавчих органів, відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" копія запиту на інформацію від 11.03.2020 направлена до Відділу у м. Харкові Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, як належного розпорядника запитуваної інформації, оскільки Державний земельний кадастр містить інформацію про сформовані та зареєстровані земельні ділянки, відомості про які внесені до нього на підставі відповідної документації із землеустрою, яка передбачена ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр". Позивач вважає відмову відповідача надати запитувану інформацію із зазначених вище підстав протиправною, та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його право на отримання інформації з приводу наявності вільних земельних ділянок в місті Харкові, які можуть бути отримані шляхом безоплатної приватизації.

Представник відповідача надав до суду 02.06.2020 року відзив на позов в якому зазначив, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах. Представник відповідача зазначив, що нормативно-правовий аналіз містобудівного і державного земельного кадастрів демонструє зв`язок зазначених кадастрів і дозволяє дійти обґрунтованого висновку, що запитувана інформація позивачем не знаходиться у володінні Харківської міської ради та її виконавчих органів, відповідно до вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у зв`язку з чим було направлено запит до належного розпорядника інформації - Відділу у м. Харкові Головного Управління Державного земельного кадастру, запитувана позивачем інформація міститься саме в Державному земельному кадастрі, а містобудівний кадастр, який є однією зі складових державних систем, по-перше, базується на даних Державного земельного кадастру, по-друге, відповідно до законодавчого визначення містить відомості, відмінні від запитуваних позивачем. Крім цього, наразі у встановленому законодавством порядку не визначена процедура взаємодії інформаційних систем містобудівного та земельного кадастрів, у зв`язку з чим в матеріалах містобудівного кадастру відсутня достовірна інформація щодо вільних земельних ділянок, що можуть бути використані у м. Харкові для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, будівництва індивідуальних гаражів, індивідуального дачного будівництва, ведення садівництва. Враховуючи наявність обставин, викладених у відзиві на адміністративний позов, надання Департаментом містобудування повної відповіді на запит позивача, направлення відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» належному розпоряднику інформації спростовує протиправність дій Департаменту містобудування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 11.03.2019 ОСОБА_1 надіслав на адресу Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (надалі - Департамент) запит на отримання публічної інформації, в якому, посилаючись на приписи ст.ст. 5, 6, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ст.ст. 5, 6, 22 Закону України "Про інформацію", ст.ст. 26, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", просив надати інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Харкові з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно ст. 121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані.

На вказаний запит на отримання публічної інформації позивач отримав лист - відповідь (вих. №М-3-11/8/335-20.01.01-17 від 17.03.2020), за підписом заступника директора Департаменту - начальника Служби містобудівного кадастру Гук Н.В., в якому відповідач повідомив, що у зв`язку із невизначеністю на сьогоднішній день процедури взаємодії інформаційних систем містобудівного та земельного кадастрів, у зв`язку з чим в матеріалах містобудівного кадастру відсутня інформація щодо вільних земельних ділянок, що можуть бути використані у місті Харкові для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, будівництва індивідуальних гаражів, індивідуального дачного будівництва, ведення садівництва.

У вищевказаному листі-відповіді Департамент також зазначив, що запитана позивачем інформація не знаходиться у володінні Харківської міської ради та її виконавчих органів, відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" копія запиту на інформацію від 11.03.2020 направлена до Відділу у м. Харкові Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, як належного розпорядника запитуваної інформації, оскільки Державний земельний кадастр містить інформацію про сформовані та зареєстровані земельні ділянки, відомості про які внесені до нього на підставі відповідної документації із землеустрою, яка передбачена ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.1 ст.3 Закону).

Згідно з положеннями ч.1 ст.5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 1 ст.22 вказаного Закону визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії (інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Пунктом 31 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що міським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступністьта повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

Абзацом 2 ч.5 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

За приписами ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

З аналізу положень Закону випливає, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Положеннями статті 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України.

Судом встановлено, що позивачем запитувалась інформація стосовно наявності вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Харків з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно ст. 121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані.

Відповідач надав відповідь, в які зазначив:

1) у зв`язку із тим, що на сьогоднішній день не визначена процедура взаємодії інформаційних систем містобудівного та земельного кадастрів, у зв`язку з чим в матеріалах містобудівного кадастру відсутня інформація щодо вільних земельних ділянок, що можуть бути використані у місті Харкові для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, будівництва індивідуальних гаражів, індивідуального дачного будівництва, ведення садівництва;

2) згідно ст. 67 Закону України "Про землеустрій" не передбачено фінансування робіт з розробки землевпорядної документації за рахунок коштів місцевих бюджетів органів місцевого самоврядування;

3) запитана позивачем інформація не знаходиться у володінні Харківської міської ради та її виконавчих органів, відповідно до вимог ч.3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" копія запиту на інформацію від 11.03.2020 направлена до Відділу у м. Харкові Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, як належного розпорядника запитуваної інформації, оскільки Державний земельний кадастр містить інформацію про сформовані та зареєстровані земельні ділянки, відомості про які внесені до нього на підставі відповідної документації із землеустрою, яка передбачена ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Отже, узагальнено відповідач зазначив, що запитувана позивачем інформація не була створена і задокументована під час здійснення Виконавчим комітетом своїх повноважень та не знаходилась у володінні відповідача.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №127/13810/17 викладено наступний правовий висновок: Верховний Суд, аналізуючи приписи ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", вважає, що передусім саме відповідач (Виконавчий комітет Вінницької міської ради) згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Більше того, Виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №127/28475/15-а, від 05.11.2019 у справі №359/7966/16-а, від 06.02.2020 року у справі №369/8351/16-а.

За таких обставин, враховуючи вищевказані положення законодавства та висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у наданні інформації з тих підстав, що запитувана інформація не була створена і задокументована під час здійснення Виконавчим комітетом своїх повноважень та не знаходилась у володінні відповідача, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.22 Закону України "Про інформацію" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише у випадку якщо він не володіє і не зобов`язаний володіти такою інформацією відповідно до його компетенції. Натомість відповідач в силу закону зобов`язаний володіти відповідною інформацією.

Враховуючи викладене, Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради, як структурний підрозділ Виконавчого комітету до повноважень якого віднесено ведення містобудівного кадастру та містобудівний моніторинг, є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а тому у нього були відсутні правові підстави, передбачені ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", для відмови у задоволенні запиту про надання такої інформації.

Таку ж правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 31.07.2018 у справі №127/1907/16-а.

Крім того, відповідач необґрунтовано направив копію запиту на інформацію від 11.03.2020 до Відділу у м. Харкові Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, який, на його думку, є належним розпорядником запитуваної інформації, зважаючи на те, що вказаний орган відповідає за внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку, тобто є розпорядником інформації про сформовані земельні ділянки, в той час як в направленому мною до відповідача запиті про надання інформації від 11.03.2020 містилась вимога надати інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Харкові (в тому числі і не сформованих як об`єкт цивільних прав).

Суд зазначає, що в силу приписів абз. 2 ч. 5 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган, зокрема, міської ради, зобов`язаний надавати за запитами осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З наведеного вбачається, що саме на відповідача, як на розпорядника публічної інформації, покладено обов`язок надання запитуваної позивачем інформації.

Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відмова Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради в надані ОСОБА_1 відповіді на запит на отримання публічної інформації від 11.03.2020 року, викладена в листі вих. №М-3-11/8/335-20.01.01-17 від 17.03.2020 року, є протиправною, та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує право позивача на отримання інформації з приводу наявності вільних земельних ділянок в місті Харкові, які можуть бути отримані шляхом безоплатної приватизації.

Відповідно до ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 року у справі за позовом ТОВ "Аскоп-Україна" до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що "спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення".

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що з метою належного та повного захисту прав позивача належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 11.03.2020 року про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Харків з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст.121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача стосовно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого комітету Харківської міської ради в надані ОСОБА_1 відповіді на запит на отримання публічної інформації від 11.03.2020 року, викладену в листі вих. №М-3-11/8/335-20.01.01-17 від 17.03.2020 року

Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради (м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, ) розглянути запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на отримання публічної інформації від 11.03.2020 року про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Харків з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст.121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані.

Стягнути з Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.06.2020 року.

Суддя Біленський О.О.