Справа № 525/372/20
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/372/20
Номер провадження 2-а/525/19/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП № 2 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП у Полтавській області Пилипенка Олександра Юрійовича, Головного управління національної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 684527 від 17 лютого 2020 року, -

встановив:

25 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора СРПП № 2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пилипенка Олександра Юрійовича, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 684527 від 17 лютого 2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17 лютого 2020 року інспектором СРПП № 2 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області Пилипенком О.Ю. було винесено постанову серії БАА № 684527 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу 425,00 гривень. Позивач в позовній заяві зазначає, що правопорушення не скоював, так як відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували на порушення ним Правил дорожнього руху України, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, а постанову від 17.02.2020 року вважає незаконною і вона підлягає скасуванню. Зазначає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, вказував на те, що він 17.02.2020 року близько 16 години 30 хвилин керуючи автомобілем марки RENAULT TRAFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився на обочині дороги по вулиці Червоноармійській в селищі Велика Багачка Полтавської області, коли його автомобіль стояв, за ним зупинився автомобіль працівників поліції, за кілька хвилин до нього підійшов працівник поліції та запропонував пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль в зв`язку з порушенням п. 9.2 б, 30.2, 2.9 в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, що виразилося в тому, що він не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а також в світлу пору доби на відстані 20 метрів не проглядалися символи номерного знаку. Позивач посилається на ст. 276 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, інспектором Пилипенком О.Ю. було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, а тому позивач вважає, що йому не було надано право скористатися своїми правами в повному обсязі, зокрема правом на юридичну допомогу, не були вирішені його клопотання, не були дослідженні докази, в результаті чого позивач вважає, що своїми діями інспектор порушив вимоги ст. ст. 256, 278, 279, 280, 283 КУпАП.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилався на аргументи зазначені у змісті позовної заяви (а.с. 37, 49).

Перший відповідач Пилипенко О.Ю. будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив до суду не подав (а.с. 41).

Другий відповідач - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ - до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності представника до суду не подав (а.с. 35, 45).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 17 лютого 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА 684527, винесену інспектором СРПП № 2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пилипенком Олександром Юрійовичем, водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: село Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що він 17.02.2020 року о 16 годині 33 хвилин, в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, керуючи автомобілем марки RENAULT TRAFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху ліворуч з вулиці Шевченка на вулицю Європейська не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а також в світлу пору доби з відстані 20 метрів символи номерного знаку. Відповідно до постанови на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., що передбачено санкцією ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 9, зворотний бік).

В судове засідання оригінал постанови стороною відповідача наданий не був, як і будь-які письмові заяви по справі, тому судом оглянуто відповідну копію, яка була надіслана стороні позивача по справі.

Долучений до матеріалів справи стороною позивача доказ СD-диск (а.с. 11), на якому містяться файли відеозапису подій 17 лютого 2020 року з огляду на позицію сторони позивача, не розглядаються судом, як допустимий доказ по справі на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху з огляду на положення ч. 3 ст. 283 КУпАП, яка передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Тому зазначені докази розглядаються судом тільки в контексті підтвердження чи не підтвердження додержання належної процедури інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до Глави 28 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стороною відповідача, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги пунктів 2.9 в), 9.2 б) Правил дорожнього не надано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 ст.122, частиною 6 ст. 121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених частиною 2 ст.122, частиною 6 ст. 121 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України наведеній у постанові від 17.05.2018 року № 759/12872/16-а, яку відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Щодо доведеності вини, то суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за частиною 2 ст.122, частиною 6 ст. 121 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо закриття провадження по справі, то суд зазначає, що відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи, що факт порушення ПДР відповідачем не доведено ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані відеозаписом, ані показаннями свідків, як відсутні інші докази по справі, суд позбавлений можливості встановити обставини, які містяться в описовій частині постанови про накладення адміністративного стягнення, та чи утворюють дії особи відповідно склад адміністративного правопорушення.

Зважаючи, що сторона позивача повністю заперечує наявність складу правопорушення, а закриття провадження по справі за ст. 38 КУпАП свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що справу слід повернути на новий розгляд для належного з`ясування наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, зважаючи, що даний висновок повинен ґрунтуватися на досліджених доказах.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір", в сумі 840,80 гривень, в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача половини від суми судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: село Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до Інспектора СРПП № 2 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП у Полтавській області Пилипенка Олександра Юрійовича, Головного управління національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава Полтавської області, поштовий індекс 36000, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 684527 від 17 лютого 2020 року, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 684527 від 17 лютого 2020 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пилипенком Олександром Юрійовичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно Пилипенка Олександра Юрійовича направити на новий розгляд інспектору СРПП № 2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 420,40 гривень (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторонам по справі роз`яснити, що відповідно до п. 3 Розділ VI ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕННЬ КАС України, строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення виготовлено о 13 годині 30 хвилин 02 червня 2020 року.

Суддя Ю.І. Ячало