Справа № 488/1425/15-а
Суддя: Циганок В. Г.
Дата ухвалення: 2015-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1425/15-а
Провадження № 2-а/488/84/15 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

представника позивача - Пашкевич С.О.,

представника відповідача - Бикова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання дій суб`єкта владних повноважень щодо відмови у прийнятті документів та відмові у призначенні та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі трудової книжки та довідки про навчання протиправними та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо відмови позивачу у прийнятті документів та відмови у призначенні та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника, протиправними; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва призначити та виплатити, з 01.04.2015 року, ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі трудової книжки, довідки про навчання і стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 3.000,00 грн.

В обґрунтовування заявленого позову позивач вказувала на те, що у березні 2015 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва за призначенням їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивачем до УПФУ були надані наступні документи: довідку про трудовий стаж померлого ОСОБА_3 : Довідку № 149 від 17.03.2015 року, з Вищого професійного училища суднобудування за період навчання з 21.09.1993 року по 30.07.1995 року за професією електрозварювальник; оригінал трудової книжки за період роботи у Малому підприємстві «Гарант Буд-Сервіс ЛТД» з 03.08.1995 року по 28.12.1999 року на посаді різноробочого, згідно яких загальний трудовий стаж годувальника складає 6 років 3 місяці 6 днів.

Із зазначеними документами, вона прийшла до спеціаліста для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але спеціаліст в усній формі відмовила їй в прийнятті заяви, її реєстрації та запропонувала їй, залишити документи для призначення пенсії для перевірки. Пізніше позивачу була надана усна інформація, згідно якої вона не має право на призначення пенсії у разі втрати годувальника, оскільки у годувальника відсутній необхідний стаж для призначення такої пенсії.

Вона все-таки наполягала про надання їй офіційної відмови у призначенні пенсії, але знову ж спеціаліст надала їй тільки довідку №400/04 від 01.04.2015 року, а не рішення, проте, що документи не приймалися у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу годувальника. Довідка про відмові в прийнятті документів, видана без посилання на Закон і взагалі форма зазначеної довідки передбачає тільки надання інформації стосовно перебування чи не перебування особи на обліку в УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва. Також, їй, в усній формі було повідомлено, що підприємство МП "Гарант Буд-Сервіс ЛТД" взагалі не сплачувало до Пенсійного фонду страхові внески у повному обсязі, тому не має можливості зарахувати трудовий стаж годувальника у зазначеному підприємстві.

Далі зазначав, що УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва порушив Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, оскільки позивачу не надано письмової відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника із зазначенням причин відмови та не зазначено порядок її оскарження.

У зв`язку з тим, що УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва безпідставно відмовила їй у прийнятті документів, призначенні та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, порушуючи своїми діями Закон та її права, права її дитини, залишивши дитину без основного засобу існування, що спричинило їй моральні страждання за недостатнє забезпечення дитини, відсутності та необхідності коштів для лікування сина. Тому у відповідності до норм ст.23 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 3000грн.

Такі дії УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, позивач вважає, протиправними та такими, що порушують її права та права її дитини на отримання пенсії, саме з цих підставах вона вимушена була звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду свого представника за довіреністю.

Представник позивача в судовому засіданні, підтримала позов та просила про його задоволення з огляду на те, що протиправні дії УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, а саме недотримання норм чинного законодавства спеціалістами ПФУ спричинили порушення соціальних гарантій дитини - ОСОБА_2 , які передбачені Конституцією України і безпідставно позбавили його пенсії по втраті годувальника, яка є майже єдиним засобом до існування для сина.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що страховий стаж годувальника ОСОБА_3 склав 4 роки 8 місяців 7 днів, якого не достатньо для призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_2 за померлого батька, згідно ст. 32, 36 Закону № 1058. Також надав до суду письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд, при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до спеціаліста Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва за призначенням їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , для сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, позивачем були надані наступні документи: про трудовий стаж годувальника ОСОБА_3 : Довідку № 149 від 17.03.2015 року, з Вищого професійного училища суднобудування про навчання годувальника з 21.09.1993 року по 30.07.1995 року за професією електрозварювальник; оригінал трудової книжки за період роботи у Малому підприємстві «Гарант Буд-Сервіс ЛТД» з 03.08.1995 року по 28.12.1999 року на посаді різноробочого, згідно яких загальний трудовий стаж годувальника складає 6 років 3 місяці 6 днів.

Представник відповідач стверджує, що позивач не зверталася із заявою про призначення пенсії на дитину у зв`язку з втратою годувальника - батька ОСОБА_3 ..

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб., зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону-незалежно від тривалості страхового стажу. Прицьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача виходячи з наступного.

Положенням про ПФУ визначені посадові та службові обов`язки спеціалістів щодо надання кваліфікованої допомоги особам, які звертаються за призначенням пенсії до ПФУ, а саме: неухильно дотримуватися прав громадян; уживати заходи щодо їх порушення; надавати допомогу громадянам в отриманні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів; надавати спеціально затверджені форми заяв, бланків для призначення пенсії. Зазначені норми Положення, Пенсійним фондом були порушенні, оскільки замість того, щоб офіційно взяти документи у позивачки, зареєструвати її заяву, як це передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року та у 10 денний строк повідомити про відмову у призначенні пенсії, з посиланням на Закон, строки та умови оскарження, позивачці було запропоновано написати заяву про видачу довідки (форма якої не передбачена чинним законодавством) про відсутність у померлого на дату смерті необхідного трудового стажу. Відповідач видав позивачу не передбачену та не затверджену чинним законодавством довідку про відсутність у померлого на дату смерті необхідного стажу. В зазначеній довідці відсутнє посилання на закон, відсутні підстави відмови у прийнятті документів, відсутні підтвердження, докази згідно яких Управлінням було зроблено висновок щодо відсутності необхідного стажу у померлого годувальника. ( а. с. 5)

Також суд вважає, що не можна погодитись з твердженням відповідача, що позивач документи могла відіслати поштою, чинним законодавством передбачено право громадянина України на пряме звернення до спеціалістів ПФУ , отримання кваліфікованої консультації, написання заяви на призначення пенсії та обов`язок спеціалістів ПФУ надати особі, що звернулася за призначенням пенсії бланки документів (затвердженої форми) для заповнення та реєстрації, що було проігноровано Управлінням.

Що стосується твердження ПФУ про неможливість зарахувати стаж роботи померлого у ПМ "Гарант строй сервіс ЛТД" з 03.08.1995 року по 28.12.1999 року за записами у трудовій книжці у суду також інша думка, а саме: померлий працював у ПМ "Гарант строй сервіс ЛТД" в той період коли діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення ".

Статтею 62 зазначеного Закону передбачено, що основний документ який підтверджує стаж роботи - трудова книжка, за записами в трудовій книжці визначається право особи на пенсію. Зазначене також відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року.

Таким чином на думку суду, УПФУ відповідно до діючого законодавства були порушені: Конституційні права позивача яка звернулася за призначенням пенсії до відповідача, так як особа має право подати заяву про призначення пенсії з необхідними документами до УПФУ в будь-який час після виникнення права на пенсію, одержати розписку від органів ПФУ про перелік прийнятих документів, одержати письмове повідомлення про призначення пенсії або відмову і її призначенні; вимоги положення про ПФУ, а саме не виконання спеціалістами своїх службових та посадових обов`язків, ненадання кваліфікованої допомоги у призначенні пенсії, особі яка звернулася за її призначенням, ненадання бланків встановленого зразка, заяви на призначення пенсії; порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, відсутність реєстрації наданих позивачем до Управління документів, не надання бланку заяви на призначення пенсії, не надання офіційної відмови у призначенні пенсії, не повідомлення особи про відмову у призначенні пенсії, не надання офіційної відмови у призначенні пенсії, не повідомлення особи про відмову у призначенні пенсії, не надання машинної роздруківки з розрахунку стажу померлого; Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-12, стаж померлого не зараховано згідно ст. 62 зазначеного Закону та записами у трудовій книжці; п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, основний документ , що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Також судом встановлено, що дії відповідача, щодо зарахування трудового стажу годувальника у зв`язку з несплати страхових внесків підприємства не відповідають Інформаційному листу Вищого адміністративного суду України від 18.02.2014 року №212/11/14-14, що наявність заборгованості перед ПФУ зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа; та Листу про роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України від 08.02.2007 року № 175/039/97-07 наданий Пенсійним фондам для використання у своїй роботі, для визначення права на пенсію стаж зараховується за даними трудової книжки.

Згідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, необхідного для призначення пенсії по інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже суд вважає, що доводи відповідача, щодо заперечення позовних вимог не є істотними і не дають підстав для відмови у задоволенні позову, а навпаки суд знаходить доводи позивача обґрунтованими та такими, що відповідають діючому законодавству в цій частині, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується моральної шкоди, то суд вважає ці вимоги недоведеними.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже позивачем не було доведено та надано до суду достовірних доказів на підтвердження моральних страждань, тому суд вважає за доцільне відмовити в задоволені цієї вимоги.

Керуючись ст.ст. 6, 18, 71, 72, 107, 159, 161, 162, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 КАС України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо відмови у прийнятті документів та відмові у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі трудової книжки та довідки про навчання-неправомірним і стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо відмови позивачу у прийнятті документів та відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника - протиправними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.04.2015 року.

У задоволенні позову про стягненні з відповідача моральної шкоди у розмірі 3.000,00 грн.- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. Г. Циганок