Справа № 520/5695/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 червня 2020 р. № 520/5695/2020

Харківський окружний адміністративній суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить: визнати бездіяльність відповідача, щодо не призначення пенсії позивачу протиправною; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу від 20.03.2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати пенсію за віком з 17.03.2020 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) на вказаний ним банківський рахунок у розмірі відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтована тим, що при поданні заяви до органу Пенсійного фонду його представником було надано всі необхідні документи та виконано всі вимоги, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, а тому вважає відмову у розгляді заяви та призначенні пенсії протиправною.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачеві строк для надання відзиву на адміністративний позов.

20.05.2020 відповідачем по справі надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин у справі, у межах наданих повноважень.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи , суд встановив наступні обставини.

20.10.1994 року позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

17.03.2020 представник позивача, діючи на підставі нотаріальної довіреності, подала безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області особисту заяву позивача про призначення пенсії нотаріально посвідчену та апостильовану.

Заява прийнята відповідачем разом із усіма долученими до неї документами та за результатами розгляду заяви позивача, 20.03.2020 прийняте рішення № 1178, яким відмовлено у призначенні пенсії внаслідок ненадання оригіналу паспорту громадянина України, ідентифікаційного коду або свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оригінали документів про стаж та заробітну плату.

В подальшому на адресу відповідача додатково направлений лист ГУ ДМС України в Харківській області від 26.03.2020 року про відсутність відомостей про зміну громадянства України, лист б/н від 30.04.2020, яким надано "оригінал довідок про заробітну плату від 06.04.2010 № 133" (а.с.69)

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Визначене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058), яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону України від 09.07.2006 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.

Статтею 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої територіально.

Згідно п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.23 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що документи необхідні для призначення пенсії, можуть бути поданім як в оригіналах, та і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.9 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про місце проживання (реєстрації) особи; особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії) повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Згідно пункту 2.22 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства надають також копію посвідки на постійне проживання.

Судовим розглядом встановлено, що при зверненні до відповідача із заявою від 17.03.2020 № 158 про призначення пенсії позивач надав відповідачеві довіреність представників, ідентифікаційний податковий номер, трудову книжку (а.с.21-36, 46-47). Крім того до заяви від 17.03.2020 представником позивача до органу ПФУ надано посвідчення особи, видане МВС Ізраїлю м. Хайфа від 26.11.2019, яке підтверджує, що заявник має статус "громадянина" .

В подальшому 14.04.2020 представником позивача додатково надано відповідачу лист ГУ ДМС від 26.03.2020 № 6301.6.2-7096/63.3-20, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 паспортом громадянина України не документувався, має дозвіл на виїзд на ПМП до Держави Ізраїль (дата дозволу 21.06.21994), має оформлений 23.08.1994 закордонний паспорт серії НОМЕР_2 (орган УВС 930), заяв про припинення гр. України від ОСОБА_1 не надходило.

В матеріалах справи міститься копія паспорту позивача для виїзду за кордон НОМЕР_2 , який виданий 23.08.1994, дійсний до 23.08.1999 (а.с.71)

Суд зазначає, що правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначає Закон України від 20.11.2012 № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI).

Відповідно до статті 13 Закону № 5492-VI документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно з абз.1 ч.1-3 ст. 22 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років.

Пунктом 14 частини сьомої статті 22 Закону № 5492-VI визначено, що до паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: дата закінчення строку дії документа.

Пунктом 1 «Перехідних положень» Закону № 5492-VI визначено, що документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, видані до дня набрання чинності цим Законом, є чинними до закінчення строку їх дії та не підлягають обов`язковій заміні.

Згідно з підпунктом 2 пункту 89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі: закінчення строку його дії або прийняття рішення про його обмін до закінчення строку його дії.

З вищевикладеного слідує, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон є належним документом, що засвідчує особу, виключно протягом дії такого паспорта та втрачає чинність після закінчення строку його дії. Проте, на момент подання заяви про призначення пенсії сплинув строк дії паспорту позивача для виїзду за кордон, доказів продовження строку дії паспорту до суду позивачем або уповноваженими представниками не надано. Інших документів на підтвердження наявності у позивача громадянства України станом на момент звернення з заявою до органу ПФУ позивачем як до відповідача, так і до суду не надано.

Також, до заяви позивач не надав жодного документа, який би підтверджував місце його проживання в Україні до моменту виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю, що є обґрунтуванням обрання відповідного органу ПФУ як належного за територіальністю суб`єкта, уповноваженого призначати та виплачувати пенсії.

Пунктом 4.2. Порядку встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

За результатом розгляду наданих документів відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області 20.03.2020 прийняте рішення № 1178.

Отже, беручи до уваги те, що на момент подання заяви від 17.03.2020 позивачем не надано документів на підтвердження належності до громадянства України та відсутності всіх необхідних додатків, відповідач не мав можливості розглянути її по суті та прийняти рішення про призначення пенсії заявникові.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі №805/153/18-а (провадження №К/9901/52239/18)

У відповідності до частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строки визначені в рішенні суду, обчислюються з урахуванням положень п.3 Прикінцевих положень КАС України

Суддя Зоркіна Ю.В.