Справа № 953/2245/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2245/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Лях М.Ю., при секретарі - Хомінської Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу №953/2245/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби Державної Митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.02.2020 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Слобожанської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил №2227/80700/19 від 04.02.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що постановою №2227/80700/19 від 04.02.2020 року позивача притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

В оскаржуваній постанові вказано, що 30.09.2018 року в зону митного контролю митного поста МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС прибув автомобіль марки CHEVROLET AVEO, (країна реєстрації - Республіка Литва), в режимі транзиту, з оформленням митної декларації, з встановленим терміном вивезення до 10.10.2018р. При цьому в Постанові не вказано, що ОСОБА_2 пересік зону митного контролю митного поста МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС на вказаному автомобілі як пасажир, керувала та оформлювала всі необхідні папери в зоні митного контролю інша особа. У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу межи митної території 05.08.2019р. Харківська митниця ДФС надіслала лист, відповідно до якого позивачу було запропоновано з`явитися до митниці для надання пояснення. Однак, вказаний лист позивач не отримував, а по-друге, вказаний лист про надання пояснень щодо невиконання позивачем правил ст. 95 МК України було направлено йому через 11 місяців після транзитного ввезення автомобілю, яке відбулося 30.09.2018р. Таким чином, взагалі незрозуміло, чому після спливу 10 діб з дня ввезення вказаного ТЗ відповідач не звернувся до позивача з відповідним листом та не склав протокол про ПМП за ч. 3 ст. 470 МК. Пропуск 30.09.2018 на митну територію України вказаного автомобіля було здійснено в митному режимі транзит на строк 10 діб. Провадження в справі було відкрито після спливу 11 місяців з дня його вчинення, лише 21.08.2019 у відсутність ОСОБА_1 та без відібрання його пояснень було складено протокол про ПМП, який він отримав 30.08.2019 р. 22.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Слобожанської митниці Держмитслужби з письмовими поясненнями, щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що невідомі йому особи вчинили по відношенню до нього кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України ввели його в оману на незаконно на його ім`я ввезли на митну територію України вказаний автомобіль. В якості доказу відсутності вини в своїх діях ОСОБА_2 надав митниці: копію заява про вчинення кримінального правопорушення від 15.10.2019р., копію скарги від 17.10.2019р., копію Ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/4139,19 від 18.10.2019р. У своїх поясненнях від 22.10.2019р. та в подальшому ОСОБА_1 стверджував, що вказаний автомобіль особисто ним в Україну не ввозився і жодного відношення до нього не має, а погодився на пропозицію осіб працювати водієм таксі, які згодом виявились шахраями, тільки перемістити автомобіль на митну зону України та в наступному зникли разом з автомобілем. Він до отримання у 2019 році Протоколу про порушення митних правил взагалі не знав, що на його ім`я було ввезено на митну територію вказаний автомобіль та в наступному не вивезено. Він ніколи ніякого відношення до цього автомобіля не мав, тому і виконати вимоги ст. 95 МК не міг. Таким чином, відповідач повинен був закрити справу за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки на момент складення постанови 6-тимісячний строк скінчився, оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України не може вважатись триваючим. Враховуючи, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України не ОСОБА_1 , а іншою особою відносно якої було розпочато кримінальне провадження № 0001460, та у позивача взагалі були відсутні документи на право користування цим транспортним засобом, він не може вважатися перевізником та відповідальною особою за таке перевезення. В діях позивача відсутня вина, оскільки його умисел на порушення митних правил чи протиправна бездіяльність щодо порушення відсутні. Таким чином, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язка з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. У зв`язку з чим, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2020 року (у складі судді Лях М.Ю.) прийнято до розгляду цивільну справу №953/2245/20, н/п 2-а/953/160/20, ухвалено розгляд справи продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, по справі призначено судове засідання.

30.03.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю з наступних підстав. 30.09.2018 ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), в режимі транзиту, з оформленням митної декларації, з встановленим терміном вивезення до 10.10.2018 включно (або до 05.10.2018 включно у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів). Ст.ст. 93,95 МКУ чітко передбачені строки на вивезення транзитних транспортних засобів - 10 діб для автомобілів, а також відповідальність особи за їх порушення. З умовами митною режиму транзиту, вищевказаними обмеженнями та зобов`язаннями, а також відповідальністю за порушення дотримання умов транзиту ОСОБА_1 ознайомлений особисто, за власним підписом. Проте, зобов`язання щодо термінового повідомлення органу доходів і зборів про обставини, які перешкоджають вчасно доставити транспортний засіб для вивезення за межі України, ОСОБА_1 не виконав, а його перше звернення до Харківської митниці ДФС з проханням не застосовувати до нього санкції за порушення митного законодавства надійшло до Харківської митниці ДФС після закінчення строку митного режиму тимчасового ввезення. У зв`язку з відсутністю інформації шодо вивезення за межі митної території України вищезазначеного транспортного засобу особистого користування, заведення справи про порушення митних правил або звернень особи з приводу аварії або дії обставин непереборної сили у відношенні вищезазначеного транспортного засобу, на адресу ОСОБА_1 . Харківською митницею ДФС направлений лист від 05.08.2019, в якому запропоновано 17.08.2019 з`явитись до Харківської митниці ДФС для надання пояснень, з`ясування інших обставин стосовно порушення строку транзитного перевезення, який встановлено ст. 95 МКУ та присутності під час складання протоколу про порушення митних правил. У визначений термін ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС не з явився, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу, аварії або настання дії обставин непереборної сили, не надав. Харківською митницею ДФС за фактом виявленого правопорушення були проведені передбачені чинним законодавством процесуальні дії, так 21.08.2019 головним державним інспектором митного поста "Гоптівка" Харківської митниці ДФС Велецькою С.М. у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №2798/80700/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ, копія якого, з дотриманням приписів ч. 8 ст. 494 МКУ була направлена листом Харківської митниці ДФС від 23.08.2019 на адресу ОСОБА_1 З моменту порушення строку вивезення автомобілю до часу звернення до правоохоронних органів, а саме з 11.10.2018 по 15.10.2019 жодних підтверджуючих документів настання дії обставин непереборної сили або аварії, що перешкоджали вивезти вказаний автомобіль вчасно, або будь-якої інформації щодо об`єктивних причин факту порушення режиму «транзит» ОСОБА_1 в митницю надано не було. Однак, чинне законодавство не містить жодної вимоги стосовно надання (пред`явлення) посвідчення водія при ввезенні на мигну територію України транспортного засобу. Також, при ввезенні транспортного засобу на територію України була надана підписана позивачем митна декларація, згідно якої переміщення транспортного засобу здійснено саме ОСОБА_1 . В матеріалах справи знаходяться документи, які підтверджують присутність громадянина України ОСОБА_1 при оформлені митної декларації на транспортний засіб 30.09.2018. Таким чином, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом та наявності прав керування транспортним засобом, а факт декларування цього транспортного засобу особою, яка його ввезла в митному режимі транзиту. Днем виявлення скоєного правопорушення, відповідно до листа митниці від 05.08.2019р. щодо порушення строків транзитного перевезення, направленого за адресою ОСОБА_1 слід вважати - 05.08.2019. На момент виявлення правопорушення, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України протягом 10 діб, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 95 МКУ виконаний не був, що позивачем і не заперечується. Постанова у справі про ПМП № 2616/80700/18 винесена Слобожанською митницею Держмитслужби - 04.02.2020, тобто накладання стягнення на ОСОБА_1 відбулося з дотриманням строків, встановлених ст. 467 МКУ. З моменту порушення строку вивезення автомобілю до часу звернення до правоохоронних органів, а саме з 11.10.2018 по 15.10.2019 жодних підтверджуючих документів настання дії обставин непереборної сили або аварії, що перешкоджали вивезти вказаний автомобіль, який перебуває під митним контролем - вчасно, або будь-якої інформації щодо об`єктивних причин факту порушення режиму «транзит» ОСОБА_1 в митницю надано не було. ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою після спливу 1 року після порушення строку вивезення автомобілю, а саме: строк вивезення вищезазначеного автомобілю до 10.10.2018, а заява про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 від 15.10.2019 отримана органом поліції - 16.10.2019, тому зазначені обставини не звільняють позивача від обов`язку дотримуватися строків та умов митного режиму «транзит», а вказані аргументи позивача на обґрунтування позовних вимог являються способом уникнення передбаченої законодавством відповідальності за порушення діючих норм права, що є неприпустимим в правовій державі. Таким чином, Слобожанська митниця Держмигслужби вважає, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, позивач та представник відповідача надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених вимог та заперечення викладені у відзиві відповідача, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

21.08.2019 року головним державним інспектором відділу митного оформлення «Гоптівка» митного поста «Магістральний» Харківської митниці ДФС Велецькою С.М., у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, було складено протокол про порушення митних правил №2227/80700/19 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 470 МК України. (а.с. 38)

Постановою в.о. начальника Слобожанської митниці Держмитслужби Любченко М.С. від 04.02.2020 року в справі про порушення митних правил №2227/80700/19 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грн. (а.с. 36-37)

Відповідно до постанови про ПМП від 04.02.2020 встановлено, що 30.09.2018 громадянином України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), VIN -код: НОМЕР_3 , в режимі транзиту, з оформленням митної декларації, з встановленим терміном вивезення до 10.10.2018 включно. Згідно з вимогами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень встановлено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території, звернення особи з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, складання протоколу про порушення митних правил щодо вищевказаного автомобіля листом Харківської митниці ДФС від 05.08.2019 ОСОБА_1 було запропоновано з`явитися до митниці для надання пояснення стосовно порушення терміну транзитного перевезення. На виклик до митниці громадянин не з`явився. Відповідно до даних «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор 2006» та ЄАІС на момент складання протоколу вказаний автомобіль вивезено не було. За даним фактом 21.08.2019 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України. Під час провадження по справі встановлено наступне. 22.10.2019 до митниці надійшло письмове звернення ОСОБА_1 в якому зазначено про направлення за адресою Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області заяви про вчинення злочину за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. До звернення були надані наступні документи: копія заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.10.2019, копія скарги від 17.10.2019, направленої слідчому судді Дергачівського районного суду Харківської області, копія ухвати Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/4139/19 від 18.10.2019р. В ході проведеної перевірки встановлено, що згідно відповіді Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 02.12.2019, за заявою ОСОБА_1 24.10.2019 до ЄРДР за № 0001460 внесено відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На даний час триває розслідування за матеріалами даного кримінального провадження триває. Однак слід зазначити, що, з моменту порушення строку вивезення до часу звернення до правоохоронних органів, а саме з 11.10.2018 по 15.10.2019, підтверджуючих документів настання дії обставин непереборної сили або які перешкоджали вивезти вказаний автомобіль вчасно, або будь-якої інформації чи об`єктивних причин факту порушення режиму «транзит» ОСОБА_1 надано не було. На дату розгляду справи - 04.02.2020 - факту вивозу вказаного автомобіля та факту митного оформлення за даними ЦБД ЄАІС не зафіксовано. Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явився до митниці, не надав документів, які б підтверджували факт настання обставин непереборної сили, в його діях вбачається перевищення встановленого строку доставки транспорт більше ніж на десять діб. (а.с. 36-37)

Частиною 3 ст. 470 МК України (в редакції на час ввезення автомобіля на митну територію України) передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, за що встановлено санкцію у виді накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 95 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Частиною 1 ст. 95 МК України встановлено для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів - 5 діб).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів).

Отже, МК України чітко передбачені строки на вивезення транзитних транспортних засобів, а також випадки, коли до цих строків не включається відповідний час.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил №2227/80700/19, за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункта пропуска АСМО "Інспектор", з умовами митного режиму транзиту, вищевказаними обмеженнями та зобов`язаннями, а також відповідальністю за порушення дотримання умов транзиту ОСОБА_1 ознайомлений особисто, за власним підписом (а.с.52), що підтверджується також митною декларацією від 30.09.2018 для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності(а.с. 53-54).

Однак, зобов`язання щодо термінового повідомлення органу доходів і зборів про обставини, які перешкоджають вчасно доставити транспортний засіб для вивезення за межі України, ОСОБА_1 не виконав, а його перше звернення до Харківської митниці ДФС з проханням не застосовувати до нього санкції за порушення митного законодавства надійшло до Харківської митниці ДФС після закінчення строку митного режиму тимчасового ввезення, що підтверджується заявою позивача від 22.10.2019р. про перенесення розгляду справи та повідомлення про звернення до правоохоронних органів (а.с. 58).

При цьому, частиною 1 ст. 192 МК України закріплено обов`язок перевізника, який не зміг прибути до митного органу призначення, у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів (митні органи) про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до п. 6 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі-Порядок № 657), у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються, зокрема: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення за межі митної території України вищезазначеного транспортного засобу особистого користування, заведення справи про порушення митних правил або звернень особи з приводу аварії або дії обставин непереборної сили у відношенні вищезазначеного транспортного засобу, на адресу ОСОБА_1 . Харківською митницею ДФС направлений лист від 05.08.2019 №6248/ДЗН/20-70-65-01, в якому запропоновано 17.08.2019 з`явитись до Харківської митниці ДФС для надання пояснень, з`ясування інших обставин стосовно порушення строку транзитного перевезення, який встановлено ст. 95 МК України та присутності під час складання протоколу про порушення митних правил (а.с. 47).

У визначений термін ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС не з`явився, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу, аварії або настання дії обставин непереборної сили, не надав.

21.08.2019 головним державним інспектором митного поста "Гоптівка" Харківської митниці ДФС Велецькою С.М. у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №2798/80700/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, копія якого була направлена листом Харківської митниці ДФС від 23.08.2019 №6882/ДЗН/20-70-20-02 на адресу ОСОБА_1 , який отриманий 07.09.2019 року.

При цьому, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Отже, складення протоколу про ПМП можливе і без присутності правопорушника, при цьому, протокол про ПМП не рішенням про визнання особи винуватою у порушенні митних правил, тобто складення протоколу про ПМП не є розглядом справи по суті, а тому саме по собі складення протоколу про ПМП №2227/80700/19 від 21.08.2019 у відсутність позивача - не свідчить про порушення його прав. Протоколом №2227/80700/19 визначено час і місце розгляду справи про порушення митних правил - 22.10.2019 року, о 15.00, за адресою Харківської митниці ДФС. Отримавши вказаний протокол, позивач надав до митниці відповідні документи для розгляду по суті справи про ПМП.

Також суд враховує, що моменту порушення строку вивезення автомобілю до часу звернення до правоохоронних органів, а саме з 11.10.2018 по 15.10.2019 жодних підтверджуючих документів настання дії обставин непереборної сили або аварії, що перешкоджали вивезти вказаний автомобіль вчасно, або будь-якої інформації щодо об`єктивних причин факту порушення режиму «транзит» ОСОБА_1 до митниці надано не було.

На дату розгляду справи - 04.02.2020 - факту вивозу автомобіля та факту митного оформлення за даними ЦБД ЄАІС ДФСУ не зафіксовано.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги щодо відсутності в його діях складу правопорушення, посилається на те, що він пересік зону митного контролю як пасажир, керувала та оформлювала всі необхідні папери в зоні митного контролю інша особа.

З цього приводу суд зазначає, що пунктом 1.1 частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, встановлено, що при ввезенні транспортного засобу на митну територію України його власник або уповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, в зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні), перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання; посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) в Україні, за кордоном тощо.

Жодної вимоги стосовно надання (пред`явлення) інших документів при ввезенні на митну територію України транспортного засобу даний нормативно-правовий акт не містить.

Таким чином, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом та наявності прав керування транспортним засобом, а факт декларування цього транспортного засобу особою, яка його ввезла в митному режимі транзиту.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія довіреності № 58/350, від 19.09.2018, згідно якої власник транспортного засобу «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), VIN -код: НОМЕР_3 уповноважує позивача розпоряджатись та керувати зазначеним транспортним засобом (а.с. 45,46).

Також, при ввезенні транспортного засобу на територію України була надана підписана позивачем митна декларація від 30.09.2018, згідно якої переміщення вказаного транспортного засобу здійснено саме ОСОБА_1 , при цьому з умовами митного режиму транзиту, вищевказаними обмеженнями та зобов`язаннями, а також відповідальністю за порушення дотримання умов транзиту ОСОБА_1 ознайомлений особисто під підпис (а.с. 53-54)

Таким чином, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом та наявності прав керування транспортним засобом, а факт декларування цього транспортного засобу особою, яка його ввезла в митному режимі транзиту.

За змістом ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту.

Позивач посилалася на шахрайські дії третіх осіб, з приводу чого він звернувся до органів поліції 16.10.2019 року, та ухвалою суду від 18.10.2019 року зобов`язано уповноважених осіб Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄДРДР за заявою ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 02.12.2019, за заявою ОСОБА_1 24.10.2019 до ЄРДР за № 0001460 внесено відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На час винесення рішення Слобожанською митницею Держмитслужби досудове розслідування за матеріалами даного кримінального провадження тривало (а.с. 74)

Проте, суд відхиляє такі доводи, оскільки позивачем не надано до суду вироку щодо шахрайських дій відносно третіх осіб, а надано лише звернення позивача до органів поліції, та ухвалу суду про обов`язок органів поліції внести відомості до ЄРДР ст. 190 КК України.

При цьому, позивач не звертався до митних органів із заявою про дії обставин непереборної сили, та почав звертатись до органів поліції лише після того, як його почали викликати представники митниці для надання пояснень за протоколом про ПМП№2227/80700/19 від 21.08.2019. Отже, з моменту порушення строку вивезення автомобілю до часу звернення до правоохоронних органів, а саме з 11.10.2018 по 15.10.2019 жодних підтверджуючих документів настання дії обставин непереборної сили або аварії, що перешкоджали вивезти вказаний автомобіль, який перебуває під митним контролем - вчасно, або будь-якої інформації щодо об`єктивних причин факту порушення режиму «транзит» ОСОБА_1 до митниці надано не було. Натомість, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є факт декларування цього транспортного засобу особою, яка його ввезла в митному режимі транзиту, що і було зроблено позивачем, що підтверджується його підписом в митній декларації, а тому безпідставними є доводи позивача, що він не має ніякого відношення до вказаного автомобіля, що йому невідомо де цей автомобіль. Крім того, позивач посилається на те, що минув шестимісячний строк для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки такий строк необхідно відраховувати з жовтня 2018 року.

Відповідно до ч.1. ст 467 МК України (в редакції на час ввезення автомобіля на митну територію України) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481,485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу частини першої ст. 467 Митного кодексу України, вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним.

Триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та проявляються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про те, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинилаякісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №607/12366/15-а.

Як зазначив відповідач, днем виявлення скоєного правопорушення, відповідно до листа митниці від 05.08.2019 р. щодо порушення строків транзитного перевезення, направленого за адресою ОСОБА_1 слід вважати - 05.08.2019, а постанова у справі про ПМП №2227/80700/19 винесена Слобожанською митницею Держмитслужби - 04.02.2020.

Таким чином, накладання Слобожанською митницею Держмитслужби адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відбулося з дотриманням строків, встановлених ст. 467 МК України.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Тобто з 25.11.2018 року (дата набрання чинності Закону № 2612-VIII від 08.11.2018) законодавець виключив положення щодо різного відрахування строку накладення стягнення за порушення триваючих та не триваючих правопорушень, і тепер встановлено шестимісячний строк накладення стягнення за будь-які порушення митних правил, відраховуючи цей строк з дня виявлення правопорушення.

Як вже зазначалось, днем виявлення скоєного правопорушення є 05.08.2019, а постанова у справі про ПМП №2227/80700/19 винесена 04.02.2020, тому відповідачем не допущено порушення шестимісячного строку притягнення позивача до відповідальності постановою від 04.02.2020. Разом з тим, факт вчинення правопорушення, його склад (об`єктивна та суб`єктивна сторона) не спростована позивачем належними та допустими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил №2227/80700/19 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та правомірно прийнято оскаржувану постанову у відношенні позивача.

За таких обставин, за результатами судового розгляду позовної заяви ОСОБА_1 судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалами справи дослідженими доказами наявність в діях позивача порушення митних правил та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 470 Митного кодексу України, під час складання протоколу про порушення митних правил №2227/80700/19 від 21.08.2018 року та винесення постанови у справі про порушення митних правил від 04.02.2020 року відповідач діяв на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, зокрема з дотримання положень Митного кодексом України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 242, 286 КАС України, ст.4, 71, 93, 95, 192, 458, 459, 467, 494, 529-531 МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби Державної Митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2227/80700/19 від 04.02.2020 за ч. 3 ст. 470 МК України - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Слобожанська митниця Держмитслужби Державної Митної служби України, , адреса: 61003, м. Харків вул. Короленко, 16-Б, e-mail: .

Суддя -