Справа № 241/180/20
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

241/180/20
2-а/241/19/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалова С.В.,

при секретарі Небиліченко Т.В.,

розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції інспектора ВБДР УПП в Донецькій області ДПП Сухарєва Яна Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 31.01.2020 звернувся до суду із вказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що постановою серії ДП18 № 583449 від 21.01.2020 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за ч. 2 ст. 140 КУпАП за те, що він проводив вигрузку товару овочів в зоні червоних ліній вулиць без відповідних погоджень з уповноваженими органами підрозділу Національної поліції, чим порушив п. 32.1 ПДР України та постанову Кабінету Міністрів України № 198-94р, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки інкриміновані йому дії не відповідають зазначеній у вказаній статті диспозиції, тому винним себе не вважає, у зв`язку з чим просить скасувати зазначену постанову.

Позивач Чубаров ОСОБА_2 та його представник адвокат Найдьонова Л.М. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі.

Відповідач Сухарєв Я ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що винесена ним постанова є законною та обгрунтованою, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Просив розгляд справи проводити у його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 583449 від 21.01.2020, яка була додана позивачем до матеріалів справи, вбачається, що 21.01.2020 в Донецькій області, Мангушський р-н, смт. Мангуш, на вул. Котанова громадянин ОСОБА_1 проводив вигрузку товару овочів в зоні червоних ліній вулиць без відповідного погодженняз уповноваженим підрозділом національної поліції, чим порушив п. 32.1 ПДР України та ПКМУ 198-94р, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП (а.с. 3).

Диспозиція ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Згідно п. 32.1 ПДР України, з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; порядок буксирування двох і більше транспортних засобів.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачу слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП, які полягали у вчиненні дій згідно п. 32.1 ПДР України, який містить вичерпний їх перелік, без отримання погодження в органах Національної поліції.

Так, здійснення вигрузки товару овочів, не передбачена вказаною нормою ПДР, а тому вона не потребує погодження з органами Національної поліції, у зв`язку з чим дії позивача у даному випадку були правомірними.

Крім того, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому відповідачем до відзиву була додана фото-роздруківка, де зображено автомобіль із мішками, яка не містить жодних доказів вини позивача у інкримінованому йому правопорушенні.

Крім того, позивачу не було роз`яснено його права, не було надано можливості скористуватися послугами адвоката, його усні пояснення було проігноровано, а можливості надати письмові пояснення надано не було. Доказів на спростування зазначених порушень при винесенні постанови відповідачем надано не було.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини першої статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення та не спростовано доводів позивача щодо невжиття інспектором будь-яких заходів, для надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги та надати свої зауваження.

Щодо вимоги позивача про виключення УПП в Донецькій області з числа відповідачів, то суд приходить до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не грунтується на законі, так яквідповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, суд до ухвалення рішення у справі лише за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, який своєї згоди не надавав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості немає.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, зважаючи на викладені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності обставини, вважаю, що інкриміновані ОСОБА_1 дії не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та взагалі не містять складу адміністративного правопорушення, передбачного ч. 2 ст. 140 КУпАП, а тому постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є такою, що не відповідає нормам закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 73-77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції інспектора ВБДР УПП в Донецькій області ДПП Сухарєва Яна Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.01.2020 серії ДП18 № 583449, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою останнього притягнуто до адміністративнї відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення, встановлений КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.В. Чудопалова