Справа № 460/3312/20
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 червня 2020 року м. Рівне №460/3312/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвалою суду від 13 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У період перебування головуючого судді у відпустці, 27 травня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заявив клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 758/1303/15-ц та вказує, що справи про застосування відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, підтвердженого чинним судовим рішенням, навіть якщо учасником цього зобов`язання є суб`єкт владних повноважень, розглядається залежно від суб`єктного складу в порядку цивільного чи господарського судочинства.
Суд звертає увагу на те, що Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не визначений порядок розгляду клопотання про закриття провадження у справі, в тому числі щодо обов`язкового розгляду такого клопотання в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
З огляду на вказане, суд вважає за можливе здійснити розгляд заявленого відповідачем клопотання без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
Отже, предметом спору в даній адміністративній справі є нарахування та виплата компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III, з одночасним нарахуванням 3 % річних.
Суд звертає увагу на те, що правовідносини між територіальним органом Пенсійного фонду України та громадянином з приводу виплати пенсії за своєю суттю є публічно-правовими, оскільки стосуються виконання державою конституційно визначеного обов`язку щодо забезпечення громадянина у старості.
А тому спори, які стосуються нарахування та виплати пенсії, в тому числі нарахування та виплати грошової компенсації у зв`язку з порушенням строку виплати пенсії, також є публічно-правовими.
Таким чином, суд констатує, що спір між учасниками даної справи в частині нарахування та виплати позивачу грошової компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III, є публічно-правовим та, відповідно, має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Відтак, підстави для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі у вказаній вище частині позовних вимог відсутні.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача, окрім виплати компенсації втрати частини доходів, здійснити нарахування та виплату 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України, то суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зі змісту статей 524, 533-535 ЦК України слідує, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), яке передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем щодо виплати перерахованої пенсії, яке виникло на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року по справі № 460/841/19.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, суд зауважує, що правовідносини між кредитором та боржником щодо виконання грошового зобов`язання є приватноправовими, у зв`язку з чим спори, які виникають з приводу неналежного виконанням боржником грошового зобов`язання, також є приватноправовими.
З урахуванням вказаного вище, суд дійшов висновку, що справа про застосування відповідно до статті 625 ЦК України заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, підтвердженого чинним судовим рішенням, навіть якщо учасником цього зобов`язання є суб`єкт владних повноважень, залежно від суб`єктного складу має розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 758/1303/18 (провадження № 14-68цс18).
Таким чином, суд констатує, що з огляду на суб`єктний склад вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання щодо виплати перерахованої пенсії, яке виникло на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року по справі № 460/841/19, підлягають розгляду та вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За наведених обставин, провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити розрахунок, нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з урахуванням 3 % річних належить закрити.
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 243, 248, 256 КАС України, суд
Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про закриття провадження в адміністративній справі № 460/3312/20 задовольнити частково.
Закрити провадження в адміністративній справі № 460/3312/20 в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 3 % річних на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд вказаної справи в частині позовних вимог, щодо яких постановлена дана ухвала про закриття провадження в адміністративній справі, віднесений до юрисдикції місцевого загального суду
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комшелюк Т.О.