Справа № 200/16032/16-а(2а/200/626/16)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2020 року м. Дніпросправа № 200/16032/16-а(2а/200/626/16)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами

постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року (колегія суддів: Шальєва В.А. (доповідач), Гімон М.М., Білак С.В., м. Дніпро) у справі №200/16032/16а (2а/200/626/16)

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області)

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

19.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, викладені у листі від 22.06.2016 року за №3804/04/15;

- зобов`язати відповідача перерахувати пенсію позивачу у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії) у розмірі 80% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області 30.03.2016 року за №18-127, вих.16, без обмеження її максимального розміру, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2017 року позов задоволено частково, визнано неправомірними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, викладені у листі від 22.06.2016 за №3804/04/15; зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії) у розмірі 80 відсотків від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.03.2016 за № 18-127вих-16 без обмеження її максимального розміру, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 липня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року. Внесені Законами зміни до статті, що регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Задовольняючи апеляційну скаргу відповідача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що:

- позивачу призначено пенсію відповідно до статті 50-1 Закону "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ., ч. 18 якої (у редакції, чинній до 01.01.2015 року) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи;

- 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"(далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

- відповідно до ч. 20 ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 р., визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

- Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався;

- позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії у 2016 році, а редакція Закону України «Про прокуратуру» на цей час не містила норми, яка б передбачала такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

- зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

- право на пенсію позивачем реалізовано у 2002 році. Нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення, що не є спірним. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв`язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Відповідно до Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 року №455/2017 ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

08 січня 2020 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про перегляд за виключними обставинами вищезазначеної постанови апеляційного суду, в якій позивач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2017 року, зобов`язати Головне управління перерахувати позивачу пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії) у розмірі 80% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, прокуратури Дніпропетровської області від 30.03.2016 року за №18-127вих.16 без обмеження її максимального розміру, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.07.2016 року.

Заява мотивована тим, що рішенням Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надіслало заперечення на заяву позивача, в яких зазначило, що спірні правовідносини виникли у період дії Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, що набув чинності 15.07.2015 року. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року частина 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від14.10.1014 року із змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом цього Рішення. На час виникнення спірних правовідносин положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» були чинними та підлягали застосуванню пенсійним органом. Рішення Конституційного Суду від 13.12.2019 року у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до його ухвалення, оскільки не має зворотної дії. Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року, якою скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено позивачу у задоволенні позову, виконанню не підлягала, тому відсутні підстави для її перегляду виключними обставинами, з підстав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вивчивши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та заперечення відповідача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Стаття 361 КАС України передбачає, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Наявність цієї умови для визнання обставини виключною є обов`язковою.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення за правилами Глави 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є виключними в розумінні цього кодексу.

Судом встановлено, що позивач з 27.10.1998 року перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

16.06.2016 року позивач звернувся із заявою до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про перерахунок призначеної пенсії виходячи з заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.03.2016 р. № 18-127вих.-16 про розмір заробітної плати з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. та № 1013 від 09.12.2015 р. (а.с.15).

Листом за вих.№3804/04/15 від 22.06.2016 року позивачу повідомлено про те, що у відповідності до п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України №213-VІІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів, зокрема, за Законом України «Про прокуратуру (а.с.а.с. 12-13).

До 15.07.2015 року умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників визначались Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, відповідно до якого позивачу була призначена пенсія за вислугу років.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в редакції, чинній до 01.01 2015 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 01.01.2015 року ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року діє в новій редакції на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, згідно з п. 3 Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Тобто станом на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулювали порядок перерахунку пенсії, призначеної позивачу, втратили чинність.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року, яка була чинною на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, та установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Як вже було зазначено вище, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 було визначено, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13 грудня 2019 року.

Викладене свідчить про те, що наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення та розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, тому, вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року, колегія суддів виходить із того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року у справі №№200/16032/16а (2а/200/626/16) та залишити відповідну постанову в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 04.06.2020 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко