Справа № 640/15827/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Київ № 640/15827/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Тернопільській області
доПриватного підприємства «Микулин-Кава»
простягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Тернопільській області) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного підприємства «Микулин-Кава» (далі - відповідач, ПП «Микулин-Кава») про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують платника та за рахунок готівки кошти у розмірі податкового боргу - 245386,03 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ГУ ДФС у Тернопільській області зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 244002,11 грн та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1383,92 грн, що утворився у зв`язку з несплатою у добровільному порядку у визначені податковим законодавством терміни податкових зобов`язань, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях № від 27.02.2019, № від 03.04.2019, № від 11.04.2019 року та самостійно визначені платником у декларації № від 28.02.2018.

Ухвалою суду від 11.09.2019, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою від 12.09.2019 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Кореспонденція суду направлялась на адресу платника податків, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак, з незалежних від суду причин, повернулась неврученою з відміткою поштового відділення «за адресою не знаходиться». Разом з тим, ухвали суду про відкриття провадження у цій справі та про виправлення описки оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.09.2019 і 18.09.2019 відповідно.

Оскільки на день розгляду справи Головне управління ДФС у Тернопільській області перебуває в стані припинення (запис від 02.08.2019) у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби» та з урахуванням змісту наказу №9 від 29.08.2019 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Тернопільській області», суд, за результатами розгляду відповідного клопотання позивача, дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первинного позивача - Головного управління ДФС у Тернопільській області на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області (надалі - ГУ ДПС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ - 43142763, адреса: 46003, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1)).

На підставі наявних у справі доказів судом встановлено такі обставини.

Заборгованість, що визначена контролюючим органом у позовній заяві на загальну суму 245386,03 грн утворилась у зв`язку з несплатою у визначені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строки зобов`язань по сплаті єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників за попередній податковий (звітний) рік, який дорівнює або перевищує 75%, визначеній у податковій декларації № від 07.02.2017.

Заборгованість, що визначена контролюючим органом у позовній заяві на загальну суму 595 302,15 грн утворилась у зв`язку з несплатою у визначені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строки зобов`язання по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нараховане самостійно платником податків у податковій декларації № від 28.02.2018, а саме несплаченою лишилась сума за III та IV квартали 2018 у сумі 1459,20 грн. Однак, при зверненні до суду з цим позовом контролюючим органом була врахована переплата з цього податку у розмірі 75,28 грн, у зв`язку з чим стягненню з ПП «Микулин-Кава» підлягає заборгованість з вказаного податку у розмірі 1383,92 грн.

В силу положень, закріплених в пункту 54.1 статті 54 ПК України така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою.

Також, за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість у зв`язку з несплатою ПП «Микулин-Кава» грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями:

- № від 27.02.2019 на загальну суму 256171,51 грн (згідно рекомендованого повідомлення про вручення, отримано платником 07.03.2019);

- № від 03.04.2019 на загальну суму 1020,00 грн (поштове відправлення повернулось до ГУ ДФС у Тернопільській області не врученим з відміткою поштового відділення «по данному адресу не находится»);

- № від 11.04.2019 на загальну суму 5518,34 грн (поштове відправлення повернулось до контролюючого органу не врученим з відміткою поштового відділення «ТОВ не зареєстровано»).

Наведені податкові повідомлення-рішення з дотриманням вимог статті 42 та пункту 58.2 статті 58 ПК України були надіслані на юридичну адресу платника податків і податкове повідомлення-рішення № від 27.02.2019 отримано останнім, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Щодо неотримання платником податків повідомлень-рішень № від 03.04.2019 та № від 11.04.2019, останні були направлені на юридичну адресу ПП «Микулин-Кава» і не були вручені платнику з незалежних від контролюючого органу причин. У зв`язку з чим судом враховуються положення п.58.3 ст.58 ПК України, у відповідності до якого, такі податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За інформацією, наявною в базі «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень, вказані податкові повідомлення-рішення у судовому порядку не оскаржувались, а доказів їх перегляду і скасування в адміністративному порядку відповідачем суду не надано.

Відповідно до викладених у підпунктах 56.17.1, 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України податкові повідомлення-рішення на день звернення контролюючого органу до суду із цим позовом є узгодженими.

При визначені суми заборгованості ГУ ДФС у Тернопільській області враховувалась переплата ПП «Микулин-Кава» з податку на додану вартість у розмірі 18707,74 грн.

Загальна сума заборгованості, що рахується за платником податків у сумі 245386,03 грн (з них: з податку на додану вартість - 244002,11 грн, з податку на майно, відмінне від земельної ділянки - 1383,92 грн) підтверджується даними облікових карток платника податку.

Згідно із визначенням, наведеним в підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, згідно пункту 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

З дотриманням порядку та строків, визначених у статті 59 ПК України, на юридичну адресу ПП «Микулин-Кава» направлена податкова вимога №17246-53 від 22.04.2019 (повернулось не врученим з поштовою відміткою «ПП Микулин-Кава не розшукано»).

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про доведеність контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми податкового боргу.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення з платника податків заборгованості у спосіб, визначений позивачем на підставі п.95.4 ст.95 ПК України - стягнення коштів за рахунок готівки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 за №1244 «Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» відповідно до пунктів 95.4, 95.15, 95.16 і 95.18 статті 95 Податкового кодексу України затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (далі по тексту - Порядок) який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно пункту 2 Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками органу державної податкової служби (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.

Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу (п.3 Порядку).

У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів (п.4 Порядку).

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день (п.95.5 ст.95 ПК України, п.6 Порядку).

Зазначені положення законодавства, вимагають доведення контролюючим органом факту наявності у платника податків готівки що належить саме відповідачу та за рахунок якої можливо буде виконати рішення суду, або докази на підтвердження здійснення платником податків в своїй діяльності розрахунків в готівковій формі, що, в свою чергу може свідчити про гіпотетичну можливість виявлення у боржника готівки з метою її подальшого стягнення в рахунок погашення податкового боргу.

Крім того, як свідчать надані позивачем відомості, у відповідача наявні відкриті розрахункові рахунки, проте, позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності/недостатності коштів на даних рахунках для погашення податкового боргу.

Наведене свідчить про існування обставин, що унеможливлюють вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу відповідно до вимог Порядку стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно ч2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали цієї справи не містять доказів понесення позивачем, який є суб`єктом владних повноважень зазначених у наведеній нормі витрат, такі не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ - 43142763, адреса: 46003, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Микулин-Кава» (код ЄДРПОУ - 30003791, адреса: 04107, місто Київ, вулиця Нагірна, будинок 10, офіс 1) суму податкового боргу у загальному розмірі 245386 (двісті сорок п`ять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 03 коп., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Приватного підприємства «Микулин-Кава», з них:

- з податку на додану вартість у розмірі 244002 (двісті сорок чотири тисячі дві) гривні 11 коп.;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1383 (одна тисяча триста вісімдесят три) гривні 92 коп.

3. В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська