Справа № 160/11646/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11646/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. ( суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/11646/19 за позовом Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування приписів та постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Капітальний ремонт аварійних балок прогонових будов автодорожнього мосту №2 через р. Дніпро в м. Дніпропетровську», за результатом якої складено акт №104 від 28.10.2019; визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 28.10.2019, що винесений за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті: «Капітальний ремонт аварійних балок прогонових будов автодорожнього мосту №2 через р. Дніпро в м. Дніпропетровську», яким встановлено порушення ч. 7 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.ЗЗ «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» - неподання замовником, Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, інформації про зміну генерального підрядника на зазначеному об`єкті; визнати протиправним та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.11.2019 № 4/1482 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на суму 40 140,00 грн.; визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 28.10.2019, що винесений за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті: «Капітальний ремонт аварійних балок прогонових будов автодорожнього мосту №2 через р, Дніпро в м. Дніпропетровську», яким встановлено порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою КМУ від 13.04.2019 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» - експлуатація об`єкту не прийнятого в експлуатацію, вчинено щодо об`єктів що за класом наслідків належать до відповідальності зі значними наслідками (ССЗ); визнати протиправним та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 05.11.2019 № 3/1481 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на суму 1 806 300, 00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 р. провадження в адміністративній справі відкрито.

29 листопада 2019 р. Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії спірних приписів постанов.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про забезпечення позову. В обгрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що вжитий судом першої інстанції захід забезпечення позову є непропорційним та неспівмірним. Оскаржуваним приписом від 28.10.2020 вимагається ввести в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт, оскільки без такого введення, експлуатація об`єкта із значними наслідками (ССЗ) забороняється. Також застосування заходів забезпечення позову в частині зупинення дії спірних постанов є передчасним, оскільки у випадку оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків її скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи про наявність підстав для вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, якими є обставина оскарження спірних приписів та постанов в судовому порядку, можливість настання наслідків, які можуть спричинити шкоду позивачу.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Позивач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив. У поданому клопотанні позивач просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із продовженням на території України карантину до 22.06.2020.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 29 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (зі змінами та доповненнями) встановлено карантин на всій території України з 12 березня 2020 р. до 22 червня 2020 р. Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено адаптивний карантин до 22 червня 2020 р. Водночас на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів. Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів. Протоколом регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій №30 позачергового засідання від 22.05.2020, у зв`язку зі сприятливою епідемічною ситуацією, що склалася на території Дніпропетровської області, яка відповідає ознакам, встановленим у абзацах 3, 4 та 5 пункту 4 Постанови, запроваджується послаблення протиепідемічних заходів та дозволяється, зокрема регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах з 22 травня 2020 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює свою діяльність за адресою м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 4 (а.с.11).

Зважаючи на те, що явка до суду апеляційної інстанції не потребувала пересування за межами міста, а також те, що для участі у судовому засіданні прибув представник скаржника, який також здійснює свою діяльність у м. Дніпро, колегія суддів вважає, що посилання представника позивача на неможливість з`явитися у судове засідання 02 червня 2020 р. у зв`язку із встановленням карантину на всій території України не є підставою для відкладення розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про необхідність ефективного захисту позивачем своїх прав та відсутність порушення будь-яких прав відповідача вжиттям такого заходу забезпечення позову. Суд також вказав на те, що правомірність оскаржуваного припису та постанов перевіряється судом в цьому судовому провадженні, а сам по собі факт їх оскарження не зупинив виконання останніх. Крім того, стягнення штрафу в примусовому порядку на підставі оскаржуваних постанов до прийняття судом рішення може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України , суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову встановлено частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, перш - за все, необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що: перевірка оскаржуваних приписів та постанов здійснюється в судовому порядку; приписом встановлено певний строк, до якого треба усунути порушення до 29.11.2019; штраф необхідно сплатити до 21.11.2019; позивач не зможе виконати вимоги припису та постанови, оскільки виконавча і проектна документація, необхідна для введення об`єкта в експлуатацію, вилучена прокуратурою в рамках кримінальної справи, а позивач виконав свій обов`язок щодо повідомлення ДАБІ України про зміну генерального підрядника; після 21.11.2019 відповідач може пред`явити постанову до примусового виконання; після 29.11.2019 відповідач зможе здійснити перевірку виконання вимог припису і, внаслідок невиконання вимог припису, на позивача буде накладено новий штраф у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що передбачено ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» ( а.с. 159).

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не встановлено та не наведено в оскаржуваній ухвалі ймовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення у разі можливого задоволення позовних вимог, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам свободам та інтересам позивача, та яким саме, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, не наведена оцінка складності таких дій, не вказано на очевидні ознаки протиправності спірних приписів. Зупинивши дію припису від 28.10.2019, суд першої інстанції не врахував пояснення позивача про повідомлення ним ДАБІ України про зміну генерального підрядника, як того вимагає припис.

Крім того, неможливість виконання приписів внаслідок спливу терміну, встановленого для усунення порушень, виявлених під час перевірки, не визнано Кодексом адміністративного судочинства України підставою для зупинення його дії.

Щодо зупинення дії спірних постанов про накладення штрафу.

За приписами частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що винесенню постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передує розгляд справи про таке правопорушення. При цьому, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, як передбачено Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 № 244 (зі змінами).

Отже, обставини можливості або неможливості виконання припису, склад правопорушення, наявність вини та підстав для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу встановлюються під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної

діяльності уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно пунктом 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 150, 315, 317, 321, 325Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. в адміністративній справі № 160/11646/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/11646/19 - відмовити.

Постанова набирає законної сили 02 червня 2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з урахуванням пункту 3 Розділу УІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 540-ІХ від 30.03.2020.

Постанова складена у повному обсязі - 03 червня 2020 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий