Справа № 160/2844/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Справа № 160/2844/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-Техно" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, що актом перевірки було встановлено порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість на загальну суму 53 934 грн., в т.ч.: у вересні 2016 року на суму 90 975 грн., жовтні 2016 року на суму 15 170 грн., грудні 2016 року на суму 7 789 грн.
Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням, вважає його винесеним на підставі акту перевірки, який є необгрунтованим, оскільки ТОВ «Гарант Техно» є реальним суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність у відповідності до статутної діяльності та з дотриманням норм чинного законодавства.
ТОВ «Гарант Техно», як покупець товару у контрагента, не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцем, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тощо.
Відповідно до норм Податкового Кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Ухвалою суду від 13 березня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
04 травня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову, враховуючи наступне.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198. п. 201.1 ст. 201, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 53 934 грн.
В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Гарант-Техно» (Покупець) у перевіряємому періоді здійснювало фінансово-господарські операції із ТОВ «Вельмонт Груп» та ТОВ «Грайден Компані» (Продавці), на підставі договорів про надання послуг з ремонту і сервісного обслуговування мийного і прибирального обладнання та договорів про поставку товару, на виконання умов яких останніми на адресу позивача було виписано податкові накладні, суми по яким були віднесені до складу податкового кредиту за перевіряємий період. Також позивачем до перевірки було надано: акти наданих послуг, видаткові накладні, рахунки на оплату товару, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні (ТТН).
Згідно наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних базах контролюючого органу, щодо взаємовідносин позивача із вищезазначеними контрагентами встановлено наступне.
TOB «Вельмонт Груп»: основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля; свідоцтво платника ПДВ № 200268965 від 01.07.2016 має статус «39» (відсутність поставок та ненадання декларацій). Директор, головний бухгалтер та засновник в одній особі гр. ОСОБА_1 по теперішній час. У перевіряємому періоді керівником був гр. ОСОБА_2 ; з дати своєї реєстрації подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за серпень та вересень 2016 року; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1-ДФ), фінансова звітність, декларація з податку на прибуток за 2016 рік не подавало, що свідчить про відсутність найманих працівників та основних засобів необхідних для здійснення господарської діяльності.
Згідно аналізу бази даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), контролюючим органом було встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару. Тобто, за період діяльності ТОВ «Вельмонт Груп» придбало товар з наступною номенклатурою: ГСМ, машина дроблення МД, б/у електродвигун постійного струму тяговий, ЕД-118А. бездротовий маршрутизатор, тютюнові вироби та лікеро-горілчані вироби, інші.
ТОВ «Грайден Компані»: основний вид діяльності - оптова торгівля металами та металевими рудами; свідоцтво платника ПДВ анульоване (ненадання декларацій протягом року). Директор, головний бухгалтер та засновник в одній особі гр. ОСОБА_3 по теперішній час. У перевіряємому періоді керівником був гр. ОСОБА_2 ; останню податкову декларацію з ПДВ до контролюючого органу подано за вересень 2016 року; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ); фінансова звітність, декларація з податку на прибуток за 2016 року не подавались, що свідчить про відсутність найманих працівників та основних засобів необхідних для здійснення господарської діяльності.
Також згідно аналізу бази даних ЄРПН, контролюючим органом було встановлено невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару. Тобто, за період діяльності ТОВ «Грайден Компані» придбало товар з наступною номенклатурою: риба, сир, масло та інші товари.
Відповідно до п. п. 1, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198. п. 201.1 ст. 201, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 53 934 грн.
Позивачем було надіслано заперечення на вказаний акт перевірки, однак листом від 24.09.2019 року відповідач повідомив, що висновки акту перевірки є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству.
Позивачем була подана скарга на вказане податкове повідомлення-рішення до ДПС України, однак скарга була залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Аналізом податкової звітності з ПДВ ТОВ «Гарант-Техно» встановлено наступне.
Згідно ЄРПН протягом вересня, жовтня 2016 на адресу ТОВ «Гарант-Техно» від контрагента-постачальника ТОВ «Вельмонт Груп» виписані та зареєстровані податкові накладні №№ 113, 111, 47, 45, 46.
Відповідно до АІС «Податковий блок» та «Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» у ТОВ «Гарант-Техно» задекларовані взаємовідносини з ТОВ «Вельмонт Груп» за вересень, жовтень 2016 р.
Розбіжності виникли за рахунок того, що контрагентом - постачальником ТОВ «Вельмонт Груп» не подано податкову декларацію за жовтень 2016 року.
Підприємством до перевірки були надані наступні первинні та бухгалтерські документи:
Договір про надання послуг №0109/2 від 01.09.2016 р.
Згідно умов вказаного договору ТОВ «Вельмонт Груп» «виконавець», та позивач «замовник» уклали договір про наступне:
Виконавець зобов`язується здійснити, а замовник оплатити ремонт і сервісне обслуговування мийного і прибирального обладнання.
Виконавець зобов`язується проводити сервісне обслуговування обладнання замовника.
Якість, комплектність, пакування та маркування замінених деталей повинні відповідати нормативно-технічній документації виробника.
Термін гарантії на встановлені деталі становить 4 місяці з моменту їх установки на обладнання, aлe не більше 6 місяців від дати поставки.
Сума договору складається із суми виставлених рахунків-фактур складених згідно актів виконаних робіт.
Сума договору включає вартість сервісного обслуговування устаткування і вартості встановлених деталей при сервісному обслуговуванні обладнання.
Виконавець зобов`язується здійснювати сервісне обслуговування обладнання по заздалегідь узгодженою із замовником даті. Термін прибуття спеціаліста - 48 годин з моменту надходження заявки.
До перевірки надані платіжні доручення на загальну суму 85 240.91 грн., т.ч. сума ПДВ 14 206,83 грн.: № 118 від 22.09.2016 на загальну суму 44 301,60 грн., в т.ч. ПДВ 7 383,60 грн.; № 119 від 22.09.2016 на загальну суму 40 939,31 грн., в т.ч. ПДВ 6 823,22 грн.
Також між позивачем (замовник) та ТОВ «Вельмонт Груп» (постачальник) було укладено договір поставки №1009/1 від 01.09.2016 року.
Згідно умов вказаного договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити і передати у власність покупця обладнання в подальшому - товар по цінам, в номенклатурі та кількості згідно видаткової накладної, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, оплатити й прийняти товар.
Загальна вартість даного договору складає суму рахунків-фактур.
Оплата за даним договором здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника.
Постачальник зобов`язаний поставити (передати) товар покупцю згідно строків вказаних в специфікації до договору по кожному рахунку окремо.
Приймання товару здійснюється покупцем при наявності наступних супровідних документів: видаткової накладної, податкової накладної, сертифікату якості (відповідності) та/або іншої документації, що підтверджує належну якість товару.
На підставі цього договору були складені та зареєстровані наступні податкові накладні: №№ 13, 111, 45.
До перевірки надані платіжні доручення:
№ 120 від 22.09.2016 на загальну суму 22 343,09 грн., в т.ч. ПДВ 3 723,85 грн.;
№ 150 від 17.10.2016 на загальну суму 7124,08 грн., в т.ч. ПДВ 1 187,35 грн.;
В декларації з ПДВ по ряд. 10.3 "Придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою" та/або без ПДВ ТОВ «Вельмонт Груп» не відображались взаємовідносини з неплатниками ПДВ. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ТОВ «Вельмонт Груп» не подавався. Тобто, у ТОВ «Вельмонт Груп» відсутні взаємовідносини з ФОП-перевізником зазначеним в товарно-транспортних накладних.
Свідоцтво платника ПДВ № 200268965 від 01.07.2016 р. має статус «39 - відсутність поставок та ненадання декларацій» з 24.10.2017.
Директор, головний бухгалтер та засновник в одній особі - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з 27.04.2017 по теперішній час.
В перевіряємому періоді керівником був ОСОБА_2 .
ТОВ «Вельмонт Груп» з дати своєї реєстрації подано до органів ДФС податкову декларацію з ПДВ з додатками за серпень та вересень 2016 року, податкове навантаження за вересень 2016 року склало 0,25 %.
Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) в 2016 році не надавався, що свідчить про відсутність найманих працівників. Фінансова звітність не надавалась. Декларація з податку на прибуток за 2016 рік не надана. Основні засоби - інформація відсутня.
За період діяльності ТОВ «Вельмонт Груп» придбано ГСМ, машина дроблення МД, б/у електродвигун постійного струму тяговий ЕД-118А, бездротовий маршрутизатор, тютюнові вироби та лікеро-горілчані вироби в асортименті, блок живлення, внутрішній блок кондиціонера, водонагрівач ARІST0N BLU R 50 V, ворота секційні 3000*2350, жалюзі-ролети, жорсткий накопичувач, картридж Саnоn ЕР-22, продукти харчування, молочні продукти, комп`ютерна техніка та допоміжні матеріали до неї, підвіконня пластикове ПВХ, пиво, шпроти, курятина та інше, а реалізовано послуги з комплексного прибирання офісів, будівель, Інформаційно-консультативні та юридичні послуги, послуга ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства, розробка рекламного матеріалу у виданні «Проспект Трубників».
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Грайден Компані».
Аналізом податкової звітності з ПДВ ТОВ «Грайден Компані» встановлено наступне.
вересень 2016 року на суму 71 142.74 грн., в т.ч. ПДВ 11 857,12 грн.;
жовтень 2016 року на суму 59 080,16 грн., в т.ч. ПДВ 9 846,69 грн.
Згідно ЄРПН протягом вересень, жовтень 2016 р. на адресу ТОВ «Гарант-Техно» від контрагента постачальника ТОВ «Грайден Компані» виписані та зареєстровані податкові накладні: №№ 91, 69, 57.
Податок на додану вартість у сумі 21 703,81 грн. згідно вказаних податкових накладних ТОВ «Гарант-Техно» включено до складу податкового кредиту за вересень 2016 року у сумі 11 857,12 грн., за жовтень 2016 року у сумі 9 846,69 грн.
Відповідно до АІС «Податковий блок» та «Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» у ТОВ «Гарант-Техно» задекларовані взаємовідносини з ТОВ «Грайден Компані» за вересень, жовтень 2016 року.
Розбіжності виникли за рахунок того, що контрагентом - постачальником ТОВ «Грайден Компані» не подано податкову декларацію за жовтень 2016 року.
В ході проведення перевірки запити не надавалися.
Підприємством до перевірки було надано договір поставки №1209/1 від 12.09.2016 року.
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Грайден Компані» «Постачальник», та ТОВ «Гарант-Техно» «Замовник» уклали договір про наступне.
Так, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити і передати у власність покупця обладнання в подальшому - товар по цінам, в номенклатурі та кількості згідно видаткової накладної, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, оплатити й прийняти товар.
Приймання товару здійснюється покупцем при наявності наступних супровідних документів: видаткової накладної, податкової накладної, сертифікату якості (відповідності) та/або іншої документації, що підтверджує належну якість товару.
На виконання умов договору були складені товарно-транспортні накладні, а саме:
До перевірки надані платіжні доручення:
№ 174 від 07.10.2016 на загальну суму 4787,78 грн., в т.ч. ПДВ 797.96 грн.
Первинні документи підписані директором ТОВ «Грайден Компані» Парафіло О.О.
В декларації з ПДВ по ряд. 10.3 «Придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою та/або без ПДВ» ТОВ «Грайден Компані» не відображались взаємовідносини з неплатниками ПДВ. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) ТОВ «Грайден Компані» не подавався. Тобто, у ТОВ «Грайден Компані» відсутні взаємовідносини з ФОП-перевізником зазначеним в товарно-транспортних накладних.
Свідоцтво платника ПДВ № 200270741 від 01.07.2016 має статус «анульоване» за ознакою 22 - ненадання декларацій протягом року з 31.10.2017.
Директор, головний бухгалтер та засновник в одній особі - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) з 09.06.2017 по теперішній час. В перевіряємому періоді керівником був ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що у червні 2016 року ОСОБА_2 став фактичним засновником та директором ТОВ «Вельмонт Груп» та ТОВ «Грайден Компані», при цьому фінансово-господарську діяльність підприємств не здійснював, документів по взаємовідносинам з підприємствами - контрагентами не підписував, товарів не поставляв, розрахунковими рахунками не керував, податкову звітність не складав, не підписував до податкових органів не подавав і нікому цього не доручав.
Незаконна діяльність ТОВ «Вельмонт Груп» та ТОВ «Грайден Компані» полягала у тому, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, використовуючи реквізити ГОВ «Вельмонт Груп» та ТОВ «Грайден Компані», розрахункові рахунки та печатки товариств, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала в документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) на адресу підприємств-контрагентів.
Після документального оформлення неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) такі документи передавались замовникам «послуг» (підприємствам-вигодонабувачам) з метою уникнення від оподаткування, шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та завищення валових витрат з податку на прибуток.
Суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 205 КК України, оскільки він вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості.
Вищезазначене свідчить про те, що досліджувані господарські операції не містять розумних економічних причин (ділової мети), тобто відсутня кваліфікуюча ознака господарської діяльності - отримання доходу. Таким чином, вони не можуть вважатися вчиненими в межах господарської діяльності платника податків, оскільки для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (надалі - Закон № 996) дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 Закону № 996 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
На платників податків покладаються такі обов`язки, як вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансову - господарську діяльність, так і забезпечувати її зберігання в терміни, встановлені законами (лише дійсно проведених господарських операцій).
Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Отже, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 цього пункту.
Отже, складання первинних документів здійснюється з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операції, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно - правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов`язковим врахуванням вимог, встановлених відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбаченні чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише був відображений в первинних документах. Тому, така господарська операція спрямована лише на формування платником валових витрат та податкового кредиту у зв`язку із відображенням її змісту у первинних документах.
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ об`єктом оподаткування по податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у т. ч. у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у т. ч. при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у т. ч. інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у т. ч. при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що господарські операції позивача з ТОВ «Вельмонт Груп» та ТОВ «Грайден Компані» не мали реального характеру, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яке прийняте з урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
У зв`язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник