Справа № 473/1650/20
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1650/20
РІШЕННЯ
іменем України

"04" червня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В.,
за участю секретаря судових засідань Багрін І.А.,
представника позивача Балог О.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 ,
перекладача Абдель - Рані Міран Мохамедівни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про продовження строку затримання поміщеного до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

ВСТАНОВИВ:
01.06.2020 року військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про продовження строку затримання поміщеного до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою,яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж на шість місяців.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.12.2019 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , який ідентифікував себе, як громадянин Сирії, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від віпс «Ужгород» в районі 308 прикордонного знаку, 550 м до ЛКД, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2019 року відповідача було затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк шість місяців.
23.12.2019 року ОСОБА_1 був поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
29.01.2020 року відповідач звернувся з заявою до УДМС України у Волинській області з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
В зв`язку з непокорою законним вимогам працівникам ПТПІ 06.03.2020 року відповідача було переміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні у Миколаївській області.

Строк затримання відповідача закінчується 06.06.2020 року, водночас рішення про визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на даний час не прийнято.
Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказував на те, що за станом здоров`я він не може перебувати в умовах ПТПІ, водночас має можливість влаштуватися до санаторного закладу, де він буде чекати результатів розгляду його заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

При цьому від представника відповідача адвоката Маркочевої Н.В. надійшов відзив на позов, в якому остання вказувала на його необґрунтованість, зокрема з огляду на те, що не зазначено підстав неможливості прийняття рішення про надання відповідачу відповідного статусу до закінчення строку його затримання, не надано доказів на їх підтвердження. Водночас вказувала, що позивачем не обґрунтована неможливість застосування більш м`яких альтернативних заходів, що можуть бути застосовані до відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Зокрема судом встановлено, що 06.12.2019 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , який ідентифікував себе, як громадянин Сирії, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від віпс «Ужгород» в районі 308 прикордонного знаку, 550 м до ЛКД, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України в відповідача відсутні.
09.12.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України строком на шість місяців.
23.12.2019 року ОСОБА_1 був поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
06.03.2020 року, в зв`язку з недопущення надзвичайних ситуацій (відповідач сумісно з іншими особами, які утримувалися в Волинському ПТПІ, намагалися дестабілізувати ситуацію та вчинили непокору законним вимогам працівників ПТТІ) відповідач був переміщений до Миколаївського ПТПІ.

29.01.2020 року відповідач звернувся до УДМС України в Волинській області з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На час вирішення справи рішення стосовно отримання відповідачем статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не прийнято.
Так, згідно ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви (ч.2 ст. 289 КАС України).
Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (ч.ч. 11, 12 КАС України).

Аналогічні норми містить ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» . Так, у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

За наявності умов, за яких неможливо прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Як зазначалося вище, на даний час триває процедура розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, рішення з цього питання компетентним органом, станом на день розгляду адміністративної справи, не прийнято.
Водночас відповідачем не надано доказів, що він має постійне (тимчасове) місце проживання на території України та відносно нього можуть бути прийняті інші забезпечувальні заходи на період вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Також не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на незадовільний стан здоров`я, оскільки вказані доводи нічим не підтверджені. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що б вказували на наявність медичних перешкод для продовження перебування відповідача в пункті тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства.
Отже, враховуючи відсутність остаточного рішення щодо надання відповідачу відповідного статусу, беручи до уваги вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 204-1 КпАП України, відсутність у нього місця проживання, законних джерел існування на території України, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 241-246,250,289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:
позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про продовження строку затримання поміщеного до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, задовольнити.
Продовжити строк затримання ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, на строк, необхідний для прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж на шість місяців, тобто до 06 грудня 2020 року.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан