Справа № 607/25323/19
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 Справа №607/25323/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 427555 від 16.10.2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що керуючи автомобілем, ним не здійснювалась розмова по телефону. Винесена постанова та накладене адміністративне стягнення відносно нього є незаконною та необґрунтованою, оскільки він не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення, а тому в працівників поліції не було жодних підстав притягувати його до адміністративної відповідальності.

24 квітня 2020 року до суду представником Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі. Додатково зазначає, що, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 427555 від 16.10.2019 року було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, доказів своєї невинуватості позивачем на місці не надано. Інших доказів у підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав.

Позивач Ганущин В.М. в судове засідання не з`явися, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив справу розглядати у його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 427555 від 16.10.2019 року, 16.10. 2019 року о 15 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Конюхи, Козівського району під час руху транспортного засобу розмовляв по мобільному телефону, в наявності у нього не було аптечки та вогнегасника, чим порушив вимоги п.2.9 (д), 32.4.7Є ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому, саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винною у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

На виконання зазначеної вимоги частини 2 ст.77 КАС України представник відповідача не надав запис з відеореєстратора працівників поліції, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Конюхи, Козівського району, під час руху якого останній здійснював розмову по мобільному телефону, а також того, що у нього під час експлуатації у транспортному засобі була відсутня аптечка та вогнегасник, суду не надано.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 427555 від 16.10.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 32.4.7 (є)_ ПДР України. Однак, в ПДР України зазначений пункт 32.4.7 «є» відсутній.

За даних обставин, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністативний позов ОСОБА_1 до Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 427555 від 16.10.2019 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 427555 від 16.10.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ст..125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Козівське ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, адреса місцязнаходження: смт. Козова, вул.. Січових Стрільців,2 , Тернопільська область.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан