Справа № 380/2132/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2132/20
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

02 червня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача та третьої особи про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування ухвал, визнання незаконними дій-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1), за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про визнання незаконним і скасування ухвал, у якій позивач просить:

- визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 » № 3819 від 13.07.2018 року;

- визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 »;

- визнати незаконними дії Львівської міської ради та Львівського міського голови щодо відведення ОСОБА_2 ухвалою сесії Львівської міської ради №5442 від 19.09.2019 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 » земельної ділянки в межах історичного ареалу міста Львова, охоронної буферної зони об`єкта, внесеного до списку об`єктів всесвітньої природної та культурної спадщини ЮНЕСКО «Львів - ансамбль історичного центру» без урахування особливого правого статусу земельної ділянки на АДРЕСА_4 як земель історико-культурного призначення, з грубим порушенням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини, а також за невиконання Львівським міським головою Садовим ОСОБА_3 та Львівською міською радою рішення суду у справі №716/716/16, чим грубо порушено його культурні права, права територіальної громади міста Львова членом якої він є, а також держави Україна, громадянином якої він є.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року справу відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

27 квітня 2020 року вх. № 21594 позивачем подано заяву про відвід головуючого судді Карп`як О.О. у справі № 380/2132/20.

Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року (головуючий суддя Мричко Н.І.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Карп`як О.О. в адміністративній справі № 380/2132/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконними і скасування ухвал, відмовлено.

Ухвалою суду від 04 травня 2020 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року заяву представника відповідача про відкликання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування ухвал - повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року клопотання позивача про витребування доказів від 12.05.2020 повернуто заявнику без розгляду.

05 травня 2020 року через канцелярію суду представник відповідача подала заяву про закриття провадження в частині позовної вимоги про визнання незаконною та скасування ухвал Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 » № 3819 від 13.07.2018 року та «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 », у зв`язку з непідсудністю даного спору Львівському окружному адміністративному суду. В обґрунтування заяви зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір на який поширюється юрисдикція адміністративних судів є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Позивач звернувся з позовом до Львівського окружного адміністративного суду з вимогою визнати незаконними та скасувати ухвали Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 » № 3819 від 13.07.2018 року та «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 Карпниця» №5442 від 19.09.2019 року. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.04.2020 року № 207846665, право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_3 з кадастровим номером :05:002:0082 зареєстроване за гр. ОСОБА_2 на підставі ухвали Львівської міської ради №5442 від 19.09.2019 року. Отже, предметом спору у даній справі є вимога позивача скасувати ухвалу сесії Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 » № 3819 від 13.07.2018 року та «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 Карпниця» №5442 від 19.09.2019 року, на підставі яких виникло право власності у третьої особи. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває/втрачає речове право на нерухоме майно, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору. Враховуючи вище викладене, у даній справі має місце спір про право, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

01 червня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання третьої особи у справі, ОСОБА_2 , про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначає наступне. Оскаржувані позивачем ухвали Львівської міської ради є актами індивідуальної дії, які після реалізації втрачають свою дію. Вищевказані ухвали реалізовані в повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 оформлено права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_4 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відтак, після оформлення права власності на земельну ділянку будь яке оформлення такого права підлягає розгляду виключно в позовному провадженні в межах цивільного судочинства.

Станом на 02.06.2020, пояснень на клопотання позивач не подав.

При розгляді заяви представника відповідача та третьої особи про закриття провадження в даній адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними і скасування ухвали Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 » № 3819 від 13.07.2018 року та «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 » №5442 від 19.09.2019 року. Вказані позовні вимоги є похідними від вимог про визнання незаконними дії Львівської міської ради та Львівського міського голови щодо відведення ОСОБА_2 ухвалою сесії Львівської міської ради №5442 від 19.09.2019 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 » земельної ділянки в межах історичного ареалу міста Львова, охоронної буферної зони об`єкта, внесеного до списку об`єктів всесвітньої природної та культурної спадщини ЮНЕСКО «Львів - ансамбль історичного центру» без урахування особливого правого статусу земельної ділянки на АДРЕСА_4 як земель історико-культурного призначення, з грубим порушенням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини, а також за невиконання Львівським міським головою ОСОБА_4 та Львівською міською радою рішення суду у справі №716/716/16.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.04.2020 року № 207846665, право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_3 з кадастровим номером :05:002:0082 зареєстроване за гр. ОСОБА_2 на підставі ухвали Львівської міської ради №5442 від 19.09.2019 року.

Судом у даній справі встановлено, що оспорювані рішення Львівської міської ради є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання і з прийняттям яких виникли цивільні правовідносини, зокрема, у третьої особи ОСОБА_2 право власності, як речове право.

Тобто, оскаржувані ненормативні акти суб`єкта владних повноважень вичерпали свою дію у зв`язку з їх реалізацією. Таким чином, виник спір про цивільне право і подальше оспорювання рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виникло таке право, не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Отже, у розглядуваних правовідносинах хоча позивач і оспорює рішення відповідача Львівської міської ради як суб`єкта владних повноважень, однак наслідки цих рішень призвели до зміни (виникнення, припинення) цивільних правовідносин і мають майновий характер. Прийняті відповідачем спірні рішення ґрунтувались на обставинах звернення третьої особи ОСОБА_2 із відповідними заявами щодо бажаного отримання земельної ділянки та мали наслідком досягнення третьою особою цієї мети і набуття права власності.

У розглядуваних правовідносинах Львівська міська рада маючи повноваження на прийняття відповідних рішень, лише реалізувала волю третьої особи, яка звернулась до неї за вчиненням відповідних дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розглядуваний спір хоча й зумовлений владними функціями відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак має за мету захист приватного права, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Судом також враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.07.2018 року справа № 296/7213/14-а, про те, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, хоч у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_3 з кадастровим номером :05:002:0082 зареєстроване за гр. ОСОБА_2 .

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи, що в цій справі оспорюється правомірність набуття третьою особою права власності на спірну земельну ділянку, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дії Львівської міської ради та Львівського міського голови щодо відведення ОСОБА_2 ухвалою сесії Львівської міської ради №5442 від 19.09.2019 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки на АДРЕСА_3 » земельної ділянки в межах історичного ареалу міста Львова, охоронної буферної зони об`єкта, внесеного до списку об`єктів всесвітньої природної та культурної спадщини ЮНЕСКО «Львів - ансамбль історичного центру» без урахування особливого правого статусу земельної ділянки на АДРЕСА_4 як земель історико-культурного призначення, з грубим порушенням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини, а також за невиконання Львівським міським головою ОСОБА_4 та Львівською міською радою рішення суду у справі №716/716/16, чим грубо порушено його культурні права, права територіальної громади міста Львова членом якої він є, а також держави Україна, громадянином якої він є, суд зазначає наступне.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд, урахувавши суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відтак, клопотання відповідача та третьої особи підлягає до задоволення.

Зважаючи на предмет позову, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про право на звернення до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 248, 256, 295-297 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача та третьої особи про закриття провадження у справі - задоволити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування ухвал, визнання дій незаконними закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Повне судове рішення складено 02.06.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна