Справа № 361/4213/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4213/19 Суддя (судді) першої інстанції: Дутчак І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до начальника Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області Мельниченка Богдана Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до начальника Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області Мельниченка Богдана Миколайовича про скасування постанови № З-0502/1-0502/3-вих від 05 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", і накладення на нього штрафу в розмірі 57630 грн. за відсутністю в його діях складу цього правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2020 року адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до начальника Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області Мельниченка Богдана Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передано за підсудністю на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою № З-0502/1-0502/3-вих від 05 лютого 2019 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесеної начальником Управлінням Броварської м/ради ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР), та накладено на нього штраф у розмірі 57630 грн., зокрема, за недопущення ним посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю для проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкт будівництва - магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із цією постановою та накладенням штрафу, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області як адміністративного суду із адміністративним позовом до начальника Управління Броварської міської ради Київської області, у якому просив суд скасувати цю постанову за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закрити справу про дане адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення про передачу даної адміністративної справи до Київського окружного адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у справі є постанова, якою позивача притягнуто до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на підставі спеціального ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", а не за вчинення адміністративного правопорушення, за результатами перевірки, проведеної саме в порядку, регламентованому спеціальними нормами закону, без застосування процедури, визначеної КУпАП.

Положення ст. 6 КУпАП визначають, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, забезпечуючи відповідно до Конституції України додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, координують на своїй території роботу всіх державних і громадських органів по запобіганню адміністративним правопорушенням, керують діяльністю адміністративних комісій та інших підзвітних їм органів, покликаних вести боротьбу з адміністративними правопорушеннями.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно положень ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Разом з цим, приписами ст. 2 КУпАП встановлено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень та відповідно порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення в органах, уповноважених розглядати такі справи, може встановлюватись і іншими законами, ще не включеними до Кодексу.

Так, відповідно до положень ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, державний архітектурно-будівельний контроль є заходом органу виконавчої влади, який спрямований на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Частиною 2 ст. 41 «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, врегулювання відповідного питання іншим Законом, а не КУпАП не виключає складу саме адміністративного правопорушення та не встановлює для особи, якою було допущено відповідне порушення іншого виду відповідальності, ніж адміністративна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що встановлення окремого порядку проведення державного архітектурно-будівельного контролю жодним чином не впливає на визначення виду допущеного суб`єктом містобудування порушення, оскільки лише визначає процедуру проведення органом державної влади відповідного контролю.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, згідно з приписами ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР, який встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 21 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» що суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за таке правопорушення як недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є адміністративною відповідальністю.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Аналогічна правова норма визначена ст. 286 КАС України відповідно до приписів якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір не підсудний Броварському міськрайонному суду Київської області як адміністративному суду, вважаючи, що розгляд такої категорії справ законом віднесено до компетенції окружних судів.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням до суду першої інстанції, оскільки ухвала про передачу справи до іншого суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку