Справа № 520/5415/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
04 червня 2020 р. № 520/5415/2020 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення №19 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.09.2019 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , період її роботи у військовій частині № НОМЕР_2 з 06.02.1989 по 11.09.1992, та призначити і виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію за віком починаючи з 30.09.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 р. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі №520/5415/2020.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини справи.

04.09.2019 року позивач звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням №19 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 06.09.2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу (26 років). Зазначено, що до страхового стажу неможливо зарахувати період роботи у військовій частині НОМЕР_2 з 06.02.1989 р. по 11.09.1992 р., оскільки запис до трудової книжки внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. №110,а саме у наказі про звільнення дату вказано неповністю. (а.с.25)

Позивач вважає рішення відповідача №19 від 06.09.2019 року протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

На підставі частини 1 статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 04.09.2019 р.

Статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Згідно ч. 2 та 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування набрав чинності з 1 січня 2004 року, тобто до 01 січня 2004 року періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зараховуються до стажу в порядку і на умовах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України. Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України. Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку І в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду: ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

З оскаржуваного рішення відповідача №19 від 06.09.2019 р. на заяву від 04.09.2019 р. вбачається, що до страхового стажу неможливо зарахувати період роботи у військовій частині НОМЕР_2 з 06.02.1989 р. по 11.09.1992 р., оскільки у наказі про звільнення дату вказано неповністю.

На підтвердження наявності стажу роботи у період з 06.02.1989 року по 11.09.1992 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та до суду позивачем надано:

- копію архівної довідки від 26.12.2019 р. №19/2/10758 Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації, з якої слідує, що «в наказі командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині №272 від 29.11.1989 р. значиться: рядову ОСОБА_1 , яка прибула із Гардибанського РВК для проходження служби у військову частину НОМЕР_2 з 29.11.1989 р. зарахувати в списки особового складу частини на всі види забезпечення та призначити на посаду старшого писаря технічної частини 06770…»(а.с.10-12);

- копію трудової книжки, в якій зазначено: 06.02.1989 р. призвана на дійсну військову службу наказом №32 від 06.02.89 р. та звільнена 11.09.1992 р. наказом №174 від 11.92 р.» (а.с.18)

Згідно ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вищезазначеній правовій нормі кореспондують приписи п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, згідно з якими основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 "днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів".

За змістом п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Поряд із цим, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи-працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права та інтереси.

Щодо посилань відповідача на те, що оскільки запис у трудову книжку внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. №110, до страхового стажу не може бути зарахований період роботи суд зазначає наступне.

З наявної в матеріалах справи архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони РФ судом встановлено, що позивач перебувала в особовому складі військової частини НОМЕР_2 та отримувала відповідне грошове забезпечення. Разом з тим необхідно зазначити, що заповнення трудової книжки, зокрема проставлення дат, є обов`язком уповноваженої особи підприємства, на якому працює особа, а не обов`язком позивача.

Таким чином, позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 р. у справі №754/14898/15-а провадження № К/9901/11030/18 та від 17.07.2018 у справі №220/989/17, провадження № К/9901/3158/17.

Крім того, відповідач зазначив, що трудову книжку ОСОБА_1 оформлено без додержання вимог діючої Інструкції №110, однак, в період трудової діяльності з 06.02.1989 р. по 11.09.1992 року позивача, Інструкція, на яку посилається відповідач, не була діючою, а набрала законної сили лише з 17.08.1993 року. Тому в зазначений період роботодавець не міг порушити Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110 (із змінами та доповненнями), яка діє на сьогоднішній день.

Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування Рішення №19 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.09.2019 р.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати пенсію за віком, суд зазначає наступне.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена. Призначення пенсії за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України. Суд не має права перебирати на себе функції органів пенсійного фонду щодо призначення пенсії, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, отже, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Разом з тим суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії 04.09.2019 р., 59-річного віку позивач досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, підтверджений належними доказами страховий стаж позивача складає більше 26 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 у страховий стаж, який дає право на призначення останній пенсії за віком, період з 06.02.1989 р.по 11.09.1992 р. - час роботи у військовій частині № НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З урахуванням викладених обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19 від 06.09.2019 р.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у страховий стаж, який дає право на призначення останній пенсії за віком, період з 06.02.1989 р. по 11.09.1992 р. - час роботи у військовій частині № НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 червня 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.