Справа № 320/6339/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6339/19 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів: Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

за участю секретаря: Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство "Зернопродукт МХП" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 426919,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою, результати якої викладені в акті № 427/10-36-14-11/32547211 від 24.05.2019 встановлено неможливість (нереальність) фінансово-господарських операцій ТОВ "ГК "Натаніель" та ПП "Ера-Буд Строй" на адресу ПрАТ "Зернопродукт МХП", відсутність первинних документів під час проведення перевірки, а також відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності у контрагентів позивача, то задекларований позивачем податковий кредит по таким операціям сформовано неправомірно.

У відзиві Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" на апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги та вказано, що підприємством правомірно сформовано податковий кредит по операціям з контрагентами, на підтвердження чого надано відповідні докази. Крім того, зауважено про необґрунтованість посилань контролюючого органу, які стосуються: наявності кримінального провадження щодо контрагента ПП «Ера-Буд Строй», а саме - ТОВ «Акредит Ленд», відсутності довіреності на отримання вантажу, недостатності трудових ресурсів у контрагентів, що не може бути належним спростуванням правомірності дій позивача при формуванні податкового кредиту.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не заважає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з`явились, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Зернопродукт МХП" на підставі якої складено акт № 427/10-36-14-11/32547211 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ "Зернопродукт МХП" () податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП "Ера-Буд" () за період з 01.06.2018р. по 30.06.2018 та з ТОВ "ГК "Натаніель" () та ТОВ "ВІТ ВО Логістік" () за 01.09.2018 року по 30.09.2018 року", яким встановлено, що ПрАТ "Зернопродукт МХП" допущено порушення вимог податкового законодавства, а саме п. 198.1., п. 198.3. ст. 198 Податкового Кодексу України в результаті чого завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 426919 грн., в тому числі за червень 2018 року в сумі 337 856,00 грн., та за вересень 2018 року в сумі 89063,00 грн.

На підставі акту перевірки № 427/10-36-14-11/32547211 Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2019 яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 426919, 00 грн.

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу та вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав до суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, наявність мети господарських операцій та рух активів підприємства в процесі здійснення господарських операцій, а доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг .

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться, до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням/ вимог ст.201 Податкового Кодексу) чи митними деклараціями, іншими документами,- передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, формування податкового кредиту у платника податку - покупця товарів/послуг має бути наявна: належним чином оформлена податкова накладна, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту судам належить з`ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Обгрунтовуючи свою правову позицію, ПрАТ "Зернопродукт МХП" було надано відповідні докази на підтвердження спірних господарських операцій, з яких вбачається наступне.

Між ПрАТ "Зернопродукт МХП" (замовник) та ТОВ "ГК "Натаніель" (виконавець) укладено Договір від 21.08.2018 року №20180807 про надання ТОВ "ГК "Натаніель" охоронних послуг.

За договором, замовник замовляє, а виконавець надає охоронні послуги, а саме здійснює охорону об`єктів замовника, які належать йому на праві власності або які знаходяться в оренді замовника та використовуються ним на законних підставах. Перелік об`єктів визначений в додатку до договору.

Права та обов`язки сторін: контрагент зобов`язаний підписувати та передавати контрагенту акти приймання-передачі послуг, при умові відсутності зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт.

Порядок здачі-приймання послуг: протягом визначеного сторонами строку в додатку №1 по завершенню надання передбачених цим Договором послуг, контрагент передає МХП на затвердження та підписання:

Між ПрАТ "Зернопродукт МХП" (замовник) та ТОВ "ГК "Натаніель" (виконавець) укладено договір від 01.08.2018 року № 01/08 надання послуг/виконання робіт з ТОВ "ГК "Натаніель".

На умовах договору ТОВ "ГК "Натаніель" зобов`язується у встановлені строки за завданням МХП надавати послуги/виконувати роботи зазначені в додатках до договору, а МХП прийняти та оплатити зазначені послуги/роботи.

За умовами договору, контрагент зобов`язаний: надати послуги/виконати роботи належної якості, в обумовленій Сторонами кількості, асортименті та строки; складати та направляти на затвердження на підписання МХП акти приймання-передачі послуг відповідно до встановленого порядку в договорі; протягом визначеного сторонами строку в додатку №2 по завершенню надання передбачених цим Договором послуг/робіт, Контрагент передає МХП на затвердження та підписання два екземпляри підписаного уповноваженою особою та скріпленою печаткою Контрагента Акту приймання-передачі послуг/робіт.

Договір від 01.08.2018 року № 01/08 надання послуг/виконання робіт з ТОВ "ГК "Натаніель" підписано зі сторони замовника директором ПрАТ "Зернопродукт МХП" Л.В. Онука та зі сторони виконавця генеральним директором ТОВ "ГК "Натаніель" Б.Л. Прихожденко. Акти виконаних робіт підписані зі сторони директором ПрАТ "Зернопродукт МХП" Л.В. Онука та зі сторони контрагента генеральним директором ТОВ "ГК "Натаніель" Б.Л. Прихожденко.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними відповідають даним додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість в тому числі за вересень 2018 року у сумі 89063,18 грн., за жовтень 2018 року у сумі - 103576, 74 грн., за грудень 2018 року у сумі - 44311,37 грн. та включено до податкового кредиту за відповідні податкові періоди.

Операції по придбанню послуг охорони та перевезення за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 року відображені в бухгалтерському обліку: Дт рах № 23 "Виробництво", 20 "Виробничі запаси" - Кт рах. № 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" на загальну суму 1421707,7грн., Дт рах. № 644 „Податковий кредит" - Кт рах. № 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" на суму 236951,29 грн.

За період з 01.09.2018 по 30.09.2018 року оплата коштів за товар проводилась в безготівковій формі по розрахунковому рахунку на суму 697310,08 грн. відповідно до платіжних доручень № від 18.09.2018, № від 18.09.2019, № від 18.09.2018, № від 18,09.2018, № від 13.09.2018р„ № від 14,09.2018, № від 06.09.2018р„ № від 06.09.2018р, № від 25.09.2018, № від 05.10.2018.

Згідно даних оборотно-сальдової відомості ПрАТ "Зернопродукт МХП", по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" станом на 01.10.2018 рахується кредиторська заборгованість в сумі 586704,54 грн. перед ТОВ "ГК "Натаніель".

ПрАТ "Зернопродукт МХП" сформовано податковий кредит на суму 89063,18 грн. за вересень 2018 року.

Крім того, між ПрАТ "Зернопродукт МХП" та ПП "Ера-Буд Строй" () укладено договір підряду № 20 від 24.05.2018.

За період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року, ПрАТ "Зернопродукт МХП" задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 297737,50 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку отримання послуги відображено 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" на суму- 337855,56 грн.

На умовах даного договору, контрагент зобов`язується у встановлені строки за завданням МХП виконати роботи зазначені в додатках договору, а МХП прийняти й оплатити зазначені роботи.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі акту передачі-приймання виконаних робіт, Актів виконаних робіт (по формі договірної ціни або формі КБ-2 з додатком підсумкової відомості ресурсів), розрахунків загальновиробничих та супутніх витрат, калькуляції на експлуатацію машин та механізмів, накладних на придбання матеріалів поставки Контрагента, форми №М-29 "цільове використання матеріалів поставки МХП" або відповідного аналогу (у разі надання таких матеріалів Контрагенту від МХП), довідок про вартість виконаних робіт, в т.ч. по формі №КБ-3, по кожному етапу робіт (надалі все разом по тексту- Акти приймання-передачі виконаних робіт).

На виконання умов вищезазначеного договору ПП "Ера-Буд Строй» () в червні 2018 року замовнику ПрАТ "Зернопродукт МХП" виставлено податкові накладні на загальну суму 2027133,33 грн. в тому числі ПДВ 337855,56 грн.

За період з 01.06.2018 по 30.06.2018 оплата коштів за послуги проводилася в безготівковій формі по розрахунковому рахунку на суму 2027133,33 грн. відповідно до платіжних доручень: № від 06.06.2018, № від 14.06.2018 № від 14.06.2018.

Згідно даних оборотно-сальдової відомості ПрАТ "Зернопродукт МХП", по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" станом на кінець періоду, що перевірявся рахується дебіторська заборгованість в сумі 3081933,33 грн. по розрахунках з ПП "Ера-Буд Строй".

На переконання колегії суддів, надані позивачем докази, які містяться в матеріалах справи відповідають вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та свідчать про обгрунтованість позовних вимог ПрАТ "Зернопродукт МХП".

Як вказано вище, апелянтом наведено доводи щодо відсутності у контрагента ТОВ "ГК "Натаніель" трудових та матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення відповідних послуг, наявності кримінального провадження № 0000063 за ч. 3 ст. 191 КК України відносно ТОВ «Крафт Інвест Груп» (тобто контрагента ПП "Ера-Буд Строй), які критично оцінюються колегією суддів, виходячи з наступного.

При наданні оцінки щодо кримінального провадження судова колегія враховує, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 № 826/5522/14, факт порушення кримінальної справи не доводить складу податкового правопорушення за наявності факту подальшого використання придбаного товару.

Обставини, встановлені вироком суду в кримінальній справі відносно фізичної особи, не може бути покладено в основу судового рішення в адміністративному процесі без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами.

Така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Посилання апелянта на відсутність довіреностей на отримання вантажу не підтверджує фіктивність господарських операцій, оскільки відповідно по правової позиції Верховного Суду у постанові від 15.05.2018 у справі № 815/423/17, відсутність довіреності на отримання товарів не є підтвердженням безтоварності господарських операцій, позаяк наявність таких довіреностей не передбачена положеннями чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано доказів про наявність належно встановлених фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.

Окрім того, оцінюючи посилання апелянта щодо контрагентів позивача та їх фіктивності, суд апеляційної інстанції вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №817/537/17, презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Під час судового розгляду справи, не знайшли свого підтвердження посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, оскільки, така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Така податкова інформація вказує тільки на можливе ухилення від сплати податків саме контрагентами ПрАТ "Зернопродукт МХП".

Тому, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит (зменшення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток), можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи, а в даному випадку ПрАТ "Зернопродукт МХП".

В контексті викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надав до суду належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, наявність мети господарських операцій та рух активів підприємства, а тому позовні вимоги було правомірно задоволено.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 01.06.2020