Справа № 620/1259/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Чернігів Справа № 620/1259/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (надалі також - ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 11.04.2018 № 0-2525.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на праві власності має автомобіль марки Land Rover, модель Range Rover Sport, 2013 року випуску, тип пального D, об`єм двигуна 2993 куб. см, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак вважає, що даний транспортний засіб не є об`єктом оподаткування у 2018 році, оскільки календарною датою виготовлення транспортного засобу позивача є 01.01.2013. Тобто у 2018 році транспортний засіб позивача не був об`єктом оподаткування транспортним податком.

Ухвалою суду від 09.04.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому позов не визнає, оскільки Мінекономрозвитку України у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2018 році, вказує об`єм двигуна не у куб. см, як зазначається у реєстраційних документах, а у літрах з урахуванням закруглення до найближчого основного розряду. Отже, йдеться про вираження такої технічної характеристики як об`єм двигуна у різних одиниця виміру. Відтак, на думку відповідача, безпідставними є доводи позивача щодо не співпадіння технічних характеристик його автомобіля та технічних характеристик, зазначених у Переліку автомобілів, що є об`єктом оподаткування.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що середньоринкова вартість транспортного засобу позивача у 2018 році була меншою, ніж та, яка визначена підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), а саме 1396125,00 грн.

29.05.2020 представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що згідно інформації, отриманої з інтернетсайту https://carinfo.kiev.ua за VIN-кодом автомобіля позивача SALLSAAF4DA800018, дата виготовлення вказаного транспортного засобу становить. 24.01.2013 року. Як зазначалось, до Переліку автомобілів, що є об`єктами оподаткування транспортним податком у 2018 році, розміщеному на офіційному сайті Мінекономрозвитку, включений автомобіль Land Rover Range Rover Sport з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, до 5 років експлуатації включно, що підтверджується Витягом з Переліку, доданим до цього заперечення, а також вказано в листі Мінекономіки, наданому позивачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки Land Rover, моделі Range Rover Sport, об`єм циліндрів двигуна - 2993 куб. см, типом пального - дизель, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 (а.с.8).

18.04.2018 відповідачем прийняте податкове повідомлення рішення № 0-2525, яким позивачу визначено до сплати податкове зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 25000,00 грн. за податковий період - 2018 рік (а.с.9).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями (надалі також - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», який набрав чинності з 01 січня 2017 року, до абз. 1 п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України, платниками транспортного податку є, зокрема, фізичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об`єктами оподаткування відповідно до приписів Податкового кодексу України.

Базовий податковий (звітний) період відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України дорівнює календарному року.

Як слідує з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивачу був нарахований транспортний податок за податковий період - 2018рік, тобто за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Відтак, з 01.01.2018 платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2018 складав 3723,00 грн.

Отже, об`єктом оподаткування у 2018 році стали автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (надалі також - Методика).

Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком (п.1 Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів).

Мінекономрозвиток забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

Разом з тим, розрахована у 2017 році середньоринкова вартість автомобіля Land Rover Range Rover Sport з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, 2013 року випуску та становила 1191590,82 грн, що зазначено у листі Мінекономрозвитку від 05.03.2020 (а.с.12).

Тобто середньоринкова вартість транспортного засобу позивача у 2018 році була меншою, ніж та, яка визначена підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), а саме 1396125,00 грн.

Також, як слідує з інформації, яка розміщена на офіційному сайті Мінекономрозвитку, транспортний засіб марки Land Rover, модель Range Rover Sport, об`єм циліндрів двигуна 3,0 куб. см., дизель до 5 років експлуатації (включено) включено до Переліку.

Разом із тим, судом встановлено, що вказаний транспортний засіб випуску 2013 року, тому, з врахуванням вимог підпункт 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України, датою його виготовлення слід вважати 01 січня 2013 року, з огляду на таке.

Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.

Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

Слід відзначити, що визначення року виготовлення ТЗ за датою виготовлення його окремих складових частин не може бути можливим у зв`язку з можливістю: їхньої заміни під час експлуатації або можливого значного проміжку в часі з моменту їх виготовлення до моменту складання з них ТЗ. Такі дати можуть мати інформативний характер тільки в усій своїй сукупності.

У даній справі, судом встановлено, що рік випуску автомобіля марки Land Rover, моделі Range Rover Sport, об`єм циліндрів двигуна - 2993 куб. см, тип пального - дизель, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є 2013.

Отже, якщо роком випуску є 2013 рік, тому рік першого документального підтвердження будь-якої дії з транспортним засобом, що зазначена у документах для визначення календарного року виготовлення автомобіля, слід вважати також 2013 рік.

При цьому, зважаючи на те, що базовим податковим (звітним) періодом обчислення транспортного податку є календарний рік, а тому 2013 рік одночасно є роком випуску автомобіля та першим звітним податковим періодом, в незалежності від того коли позивач набув транспортний засіб у власність та здійснив його реєстрацію.

Отже, станом на 01 січня 2018 з дати року випуску транспортного засобу позивача минуло 5 років, а тому в 2018 році його автомобіль не може розглядатись як аналогічний чи ідентичний автомобіль марки Land Rover, модель Range Rover Sport, об`єм циліндрів двигуна 3,0 куб. см., тип пального - дизель, рік випуску до 5 років, що зазначений у Переліку.

При цьому суд не бере до уваги докази, надані представником відповідача до заперечень від 29.05.2020 (вх. №11237/20), які, на його думку підтверджують, що дата виготовлення автомобіля за кодом SALLSAAF4DA800018 позивача є 24.01.2018, адже відповідно до ч.3 ст. 79 КАС України докази подаються відповідачем разом з відзивом у строк, встановлений ч.5 ст. 162 КАС України, тобто подані вже після закінчення цього строку, а жодних обставин щодо поважності причин неможливості їх подання в межах підготовчого провадження представником відповідача не наведено.

Крім того, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, враховуючи те, що автомобіль позивача у 2018 року не був об`єктом оподаткування транспортним податком, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.04.2018 № 0-2525.

Згідно із ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 11.04.2018 № 0-2525.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн) 80 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення №163 від 06.04.2020.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку статей 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд.11, м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко