Справа № 540/755/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/755/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування вимог від 14.01.2020 р. № Ф-2428-54 та від 10.02.2020 р. № Ф-24218-54,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якій просить визнати незаконним та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 р. № Ф-2428-54 в сумі 10943,03 грн. та від 10.02.2020 р. № Ф-2428-54 в сумі 9495,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.07.2004 р. набув чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", п.4 та абз.2 п.8 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними; за результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними. Тобто, позивач вважає, що фактично він не був платником єдиного соціального внеску, оскільки свідоцтво, видане у 2000 році, є недійсним. Також вказує на те, що в період нарахування боргу (недоїмки) був працевлаштований, а тому за нього сплачував єдиний соціальний внесок роботодавець.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

16.04.2020 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем.

Ухвалою від 13.04.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

06.05.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що ОСОБА_1 з 01.09.2000 р. по 31.12.2018 р. мав статус фізичної особи-підприємця. Відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач, як фізична особа-підприємець, зобов`язана нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок незалежно від суми отриманого доходу (прибутку), в розмірі не менше мінімального страхового внеску. Однак позивач свого обов`язку зі сплати єдиного внеску не виконував, внаслідок чого станом на 31.10.2018 р. у нього виникла заборгованість в сумі 15819,54 грн., у зв`язку з чим податковим органом було сформовано податкову вимогу від 08.11.2018 року № Ф-2428-54, вимогу позивач не оскаржив тому вона набула статусу узгодженої та була направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання. В межах виконавчого провадження з 12.08.2019 року по 11.12.2019 року частина боргу була погашена та станом на 31.12.2019 року сума недоїмки зі сплати єдиного внеску склала 10 943,03 грн., у зв`язку із чим відповідачем було сформованого вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 року № Ф-2428-54 та станом на 31.01.2020 року сума боргу (недоїмки) зменшилась та становила 9495,41 грн., у зв`язку з чим відповідачем винесено вимогу від 10.02.2020 р. № Ф-2428-54. Відповідач у своєму відзиві зазначає що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 року № Ф-2428-54 та від 10.02.2020 р. № Ф-2428-54 відображали лише актуальну суму недоїмки на дати їх винесення, яка залишилась після часткового погашення недоїмки в межах виконавчого провадження щодо стягнення узгодженої суми недоїмки відображеної в вимозі від 08.11.2018 року № Ф-2428-54. Підсумовуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

01.09.2000 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про включення відомостей про фізичну особу-підприємця (номер запису: 0008582) та 19.12.2018 року внесено відомості щодо припинення підприємницької діяльності (номер запису: 2008582).

З даних інтегрованої картки платника податку, станом на 31.10.2018 р. за позивачем рахувалася заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 15819,54 грн., у зв`язку з чим відповідачем 08.11.2018 р. сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2428-54.

Вимогу було звернуто відповідачем до виконання органу державної виконавчої служби за заявою Генічеського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 року №65/10/12.

Згідно даних облікових карток, в межах виконавчого провадження позивачем була частково погашена сума недоїмки:

- 12.08.2019 р. в сумі 485,73 грн.;

- 13.09.2019 р. в сумі 957,88 грн.;

- 16.10.2019 р. в сумі 1098,66 грн.;

- 20.11.2019 р. в сумі 1106,88 грн.;

- 11.12.2019 р. в сумі 1227,36 грн.

Станом на 31 грудня 2019 року сума боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску склала 10943,03 грн., у зв`язку із чим відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 січня 2020р. №Ф-2428-54.

В подальшому в межах виконавчого провадження позивачем 24.01.2020 року було зараховано 1447,62 грн. в рахунок погашення суми боргу (недоїмки). У зв`язку із зменшенням суми боргу (недоїмки) відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу недоїмки від 10.02.2020 р. № Ф-2428-54 в сумі 9495,41 грн.

Так, судом встановлено, що контролюючим органом стосовно позивача було винесено три вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме, №Ф-2428-54 від 08.11.2018 р., №Ф-2428-54 від 14.01.2020 р., №Ф-2428-54 від 10.02.2020р. при цьому останні дві, згідно пояснень самого відповідача, включають в себе заборгованість за першою вимогою.

Вважаючи вказані вимоги протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні приписи законодавства.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регламентується Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту - Інструкція), затвердженою наказом Мінфіну України за № 449 від 20.04.2015.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464, пп.3 п.1 розділу ІІ Інструкції платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону № 2464 на органи доходів і зборів покладено контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Пунктом 2 pозділу VI Інструкції визначено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону № 2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Пунктом 1 розділу VІ Інструкції встановлено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

За приписами п.2 розділу VІ Інструкції, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з п.3 розділу VІ Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п.4 розділу VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

За приписами п.5 розділу VІ Інструкції протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Отже, підзаконним нормативно-правовим актом встановлений механізм стягнення з платників єдиного внеску боргу за відповідним платежем, який реалізується органом доходів і зборів в разі наявності у платника недоїмки шляхом прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка надсилається платнику та є виконавчим документом.

Згідно з п.7 розділу VІ Інструкції якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Таким чином, вимога платнику ЄСВ (за чинності попередньої вимоги) направляється лише в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду та виключно на суму зростання боргу (недоїмки).

Додатково на обґрунтування наведеної правової позиції свідчить те, що згідно вже викладених приписів п.3 розділу VІ Інструкції, які кореспондуються з ч.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, тобто визначені в ній суми підлягають примусовому стягненню з боржника.

Отже, прийняття органом доходів і зборів вимог про сплату боргу (недоїмки), які включають в себе суму боргу за попередньою вимогою створює передумови для протиправного повторного стягнення з особи сум за один й той самий період, позбавляє вимогу таких ознак акту індивідуальної дії як гранична чіткість.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 р. № Ф-2428-54 на суму 15819,54 грн.

ГУ ДПС в своєму відзиві визнає той факт, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 р. № Ф-2428-54 та від 10.02.2020р. № Ф-2428-54 винесені у зв`язку зі зменшенням недоїмки по вимозі від 08.11.2018 р. № Ф-2428-54, тобто на залишок заборгованості, про яку вперше зазначено в вимозі від 08.11.2018 р. № Ф-2428-54 про сплату боргу (недоїмки).

Відповідне також вбачається з інтегрованих карток платника ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи.

Підприємницьку діяльність ОСОБА_1 припинив 19.12.2018 року. У період з дати формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 р. № Ф-2428-54 борг позивача не зростав (перші нарахування штрафних санкцій відбулось 09.03.2020 року).

Отже, правових підстав передбачених п.7 розділу VІ Інструкції для прийняття нових податкових вимог у відповідача не було.

Пунктом 6 розділу VІ Інструкції також передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили;

борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу,- у день прийняття органом доходів і зборів рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 Закону;

є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі,- у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

З перелічених підстав вбачається, що окрім рішення про списання боргу у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вимога про сплату боргу (недоїмки) може вважатись відкликаною з ініціативи органу доходів і зборів лише в одному випадку - прийняття ним рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки).

Доказів прийняття такого роду рішень по кожній з вимог, яка передує наступній відповідачем не надано, отже кожна з трьох вимог (від 14.01.2020 р. № Ф-2428-54, від 10.02.2020р. № Ф-2428-54, від 08.11.2018 р. № Ф-2428-54) є чинною та жодна не може вважатись відкликаною.

Таким чином, щодо одного й того ж боргу позивача, ГУ ДПС винесено три виконавчі документи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані вимоги, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, в порушення приписів п.7 розділу VІ Інструкції, а тому вимоги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020р. №Ф-2428-54 в сумі 10943,03 грн. та від 10.02.2020 р. №Ф-2428-54 в сумі 9495,41 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) про визнання незаконною та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 р. № Ф-2428-54 та від 10.02.2020 року № Ф-2428-54 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2020 р. № Ф-2428-54.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.02.2020 р. № Ф-2428-54.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 р. № 540-ІХ змін у розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 111060000