Справа № 160/783/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року Справа № 160/783/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Піддубцеві О.В.
представника позивача Третяк Д.А.
представника відповідача Сердюка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦКС-Сталь" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови, -
20.01.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦКС-Сталь» (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточнень від 27.02.2020 р.) до управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_1 , в якій просить суд:
- визнати незаконною постанову управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області №148569 від 26.12.2019 р.;
- скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області №148569 від 26.12.2019 р.
В обґрунтування позовних вимог (в редакції з урахуванням уточнень) позивач зазначає, що постанова № 148569 від 26.12.2019 року порушує його права та законні інтереси та приводить до необґрунтованого, безпідставного та незаконного притягнення позивача ТОВ «ЦКС-Сталь» до відповідальності за правопорушення, яке ним не вчинялося, в результаті чого позивач ТОВ «ЦКС-Сталь» був вимушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач пояснює, що жодних вантажних перевезень ТОВ «ЦКС-Сталь» на території Полтавської області цієї дати не здійснював. Допитавши працівників, які відповідають за транспортно-експедиторську діяльність ТОВ «ЦКС-Сталь», керівництву ТОВ «ЦКС-Сталь» стало відомо про те, що вантажне перевезення, яке здійснювалось о 13.50 годині 28.10.2019 року на території Полтавської області, а саме: а/д Н-31 на 109 км, здійснювалось саме водієм, який станом на 28.10.2019 року був офіційно працевлаштований на ТОВ «ЦКС-Сталь», та дане перевезення вантажу здійснювалося саме позивачем ТОВ «ЦКС-Сталь». В товаро-транспортній накладній №680 від 28.10.2019 року в графі «Перевізник» було допущено помилку, а саме: замість «ТОВ «ЦКС-Сталь» було зазначено «ТОВ «ТК Логістик Груп». Відповідно до Акту № 196281 від 28.10.2019 року, на який посилається відповідач, було складено на третю особу, не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , який є орендодавцем транспортних засобів ТОВ «ЦКС-Сталь», проте в чинному законодавстві не передбачено жодних законних підстав для притягнення до адміністративної відповідальності третіх осіб. Таким чином, позивач ТОВ «ЦКС-Сталь» на час складення Акту не мав статусу автомобільного перевізника та в подальшому жодних Актів на позивача ТОВ «ЦКС-Сталь» управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області не складалося, а тому позивач вважає, що він не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої чинним законодавством. Також, позивач вказує, що докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення, що уможливило надання ТОВ «ЦКС-Сталь» своїх пояснень та порушило права останнього на захист своїх прав та законних інтересів під час розгляду справи. За таких обставин вважає, що наявні усі підстави для визнання протиправною та скасування постанови, яка звернена до оскарження.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/783/20 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 21.01.2020 р.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи до судового засідання, яке призначено на 12.02.2020 р. о 10:00 год.
10.02.2020 р. від відповідача надійшли відзив на позовну заяву, клопотання про заміну неналежної сторони та клопотання про відкладення розгляду справи.
У судове засідання 12.02.2020 р. учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Для повторного виклику учасників справи, розгляд справи відкладено до 11:15 год. 02.03.2020 р.
Ухвалою суду від 14.02.2020 р. витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦКС-Сталь" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Логістик Груп" належним чином завірені копії первинної документації, що була складена за наслідками здійснення господарських відносин щодо перевезення вантажу за товаро-транспортною накладною №680 від 28.10.2019 р.
27.02.2020 р. позивачем подано уточнену позовну заяву.
У судове засідання 02.03.2020 р. прибули уповноважені представники сторін.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Судом ухвалено задовольнити клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про заміну неналежної сторони в адміністративній справі, здійснити заміну відповідача у справі №160/783/20, а саме з управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі - відповідач), розгляд адміністративної справи почати спочатку, судове засідання призначено на 23.03.2020 об 11:00 год.
12.03.2020 р. від відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому не погоджується із заявленим позовом, та на підтвердження своєї позиції викладає обставини та надає відповідні доводи та аргументи, за яких було прийнято оскаржуване рішення. Ні під час здійснення перевірки, ні під час вирішення питання щодо притягнення відповідальності документів, які б підтверджували право позивача на рух дорогами загального користування з перевищенням нормативних вагових параметрів відповідачу надано не було. Відповідач не вбачає порушень у порядку прийняття свого рішення, тим більше не вбачає ознак протиправності такого рішення за наслідками поданих документів та встановлених обставин.
19.03.2020 р. відповідачем подано відзив на уточнену позовну заяву аналогічного змісту.
У судове засідання 23.03.2020 р. учасники справи не прибули, розгляд справи відкладено до 11:40 год. 13.04.2020 р.
У зв`язку із оголошенням загальнодержавного карантину згідно постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CODIV-19» та впровадження низки заходів на виконання рішення уряду відносно даного питання, суд визнає причини неявки представників сторін у судові засідання поважними.
24.03.2020 р. від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із встановленням особливого режиму на період дії карантину.
У судове засідання 13.04.2020 р. учасники справи не прибули. Суд ухвалив зупинити провадження у справі до закінчення терміну дії карантину, впровадженого згідно Постанови КМУ №211 від 10.03.2020 р.
Ухвалою суду від 25.05.2020 р. провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 27.04.2020 р. об 11:40 год.
У судове засідання прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача вимоги позову з урахуванням уточнень підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Строк пред`явлення постанови до виконання 26.03.2020 р.
Досліджуючи вказану постанову на предмет її відповідності закону, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При розгляді справи суд враховує дію норми права у часі та за колом осіб, тому застосовує положення законодавства чинні на час виникнення спірних відносин.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (надалі - Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Отже, з огляду на викладене, управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (нині Державна служба України з безпеки на транспорті) під час здійснення своїх повноважень діяло як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (надалі - Закон № 2344-III).
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (надалі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
Судом встановлено, що на підставі Договорів оренди автомобіля, посвідчених 21.08.2017 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Несеном В.А. за реєстровими номерами №№1243, 1245, ТОВ «ЦКС-Сталь» є орендарем транспортних засобів: автомобіля марки DAF 95XF 430 номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіпу марки SCHWARZ MULLER SPA 3-E, номерний знак: НОМЕР_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 (орендодавець) на підставі свідоцтв про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 29.02.2012 р. та серії НОМЕР_4 від 12.03.2012 р. відповідно.
Керуючись ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», Постанови КМУ № 1567 від 08.11.2006 р. «Про Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (надалі - Порядок), державними інспекторами управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було проведено перевірку транспортного засобу марки DAF 95XF 430, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію: НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 (м.Дніпро, вул. Косіора 47 А, 136) на 109 км автомобільної дороги Н-31 «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решитилівка», за результатами якої складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №196281 від 28.10.2019 р.
Під час перевірки виявлено порушення: надання послуг з внутрішніх вантажних перевезень згідно ТТН №680 від 28.10.2019 р. з перевищенням допустимих вагових обмежень, а саме навантаження на одиночну вісь складає 12,31 т при допустимих 11,00 т., що на 11,91 % перевищує нормативні без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України, відповідальність за яке передбачена абз.15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Водій зі змістом Акту №196281 від 28.10.2019 р. ознайомлений та підписаний без зауважень.
Згідно Акту №0015358 від 28.10.2019 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (додаток 3 до Порядку) від 28.10.2019 р. за результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF 95XF 430, причепу марки SCHWARZ MULLER SPA 3-E, номерний знак: НОМЕР_2 , навантаження на одиночну ось склало 12 310 кг при допустимій 11 000 кг., що є порушення норм п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306 (надалі - ПДР України).
Водій ОСОБА_2 від підпису відмовився.
Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку, при перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 ПДР, було встановлено наступне, а саме перевезення вантажу без оформлення дозволу, який має право на рух автомобільними дорогами України.
Оскільки, відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 р. (надалі - Порядок), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом місяців з дня його виявлення, то управління Укртрансбезпеки у Полтавській області направило Акт №196281 від 28.10.2019 до управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області для вирішення питання щодо притягнення перевізника до адміністративно-господарської відповідальності.
19.12.2019 р. до управління з`явився представник ОСОБА_1 на підставі Довіреності, - ОСОБА_3 та надав завірені копії Договорів оренди назначених транспортних засобів, згідно яких вказані ТЗ перебувають у користуванні ТОВ «ЦКС-Сталь».
ТОВ «ТК Логістик Груп» до управління у встановлений термін не з`явилося та не надало додаткових пояснень, інформації, документів.
Повідомлення про розгляд справи, яке було відправлене на юридичну адресу ТОВ «ЦКС-Сталь» та було отримано 26.12.2019 р., про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
ТОВ «ЦКС-Сталь» у визначений час до управління не з`явилося та не надало додаткових пояснень, інформації, документів.
Скарг в порядку адміністративного оскарження подано не було.
Постановою від 26.12.2019 р. №148569 встановлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що встановлена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд критично відноситься до доводів позивача, що до нього не може бути застосований штраф, як до третьої особи, оскільки:
під час розгляду справи підтверджено користування вказаними транспортними засобами ТОВ «ЦКС-Сталь» на підставі Договорів оренди, які були подані до управління орендодавцем;
позивач самостійно вказав, що водій на час зупинки автомобіля був офіційно працевлаштований на ТОВ «ЦКС-Сталь»;
товарно-транспортна накладка згідно якого було здійснено перевезення містила дані про іншого перевізника, проте позивач надав пояснення, протилежні попереднім (у первісній редакції позову), що в графі «перевізник» товарно-транспортної накладної №680 помилково зазначено ТОВ «ТК Логістік Груп», проте вантажне перевезення фактично було здійснено ТОВ «ЦКС-Сталь»;
судом встановлено, що позивач лише під час судового розгляду справи з`ясував дійсні та фактичні обставини, які передували спірним відносинам, що вбачається з поданої ним редакції уточненого позову, де ним зазначено про перевізника за ТТН №680.
Закон № 2344-III та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997, зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02.1998, визначають товарно-транспортну накладну обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільнім транспортом.
Так, пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Отже, вказана товарна-транспортна накладна №680, яка вказана в Акті є належним документом на підставі якого посадовими особами Укртрансбезпеки було здійснено документальний габаритно-ваговий контроль.
За таких обставин, на час зупинки автомобіля та складання Акту, посадовим особам управління не були відомі дані про права третіх осіб щодо цих ТЗ, тому вказано їх власника. Згодом в ході розгляду справи про порушення встановлено суб`єкта - автомобільного перевізника, на якого законом покладено обов`язок дотримання законодавства про автомобільний транспорт.
Процедурні порушення відповідачем, допущені під час слухання справи, про які вказує позивач, не спростовують його відповідальності за здійснене порушення.
По суті встановлених габаритно-вантажних відхилень (перевищення норми) жодних заперечень не надходило.
Оскільки позивачем допущено порушення ст. 48 Закону № 2344-III передбачено обов`язковість у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, та під час судового розгляду справи вчинення такого порушення спростовано не було, за порушення законодавства про автомобільний транспорт у відповідності до абзацу п`ятнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-III відповідачем правомірно застосовано до позивача оскаржуваною постановою адміністративно-господарський штраф, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовує.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, остання прийнята з дотриманням вимог ч.1 ст. 2 КАС України, у зв`язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦКС-Сталь" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови, - відмовити.
Розподіл судових витрат за наслідками судової справи не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 червня 2020 року.

Суддя В.С. Віхрова