Справа № 520/5354/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 червня 2020 р. справа №520/5354/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 21 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.02.2020 № 13, які полягають у відмові провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячної премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі без обмеження її максимального розміру, без оподаткування та нарахування військового збору, та скасувати вищезазначене рішення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, з 01.03.2020 виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки з виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячних премій, разових премій, суми відпускних, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі без обмеження її максимального розміру, без оподаткування та нарахування військового збору, з її подальшим перерахунком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона працює в органах прокуратури Харківської області на прокурорських посадах з 04.07.1994 по теперішній час, загальний стаж роботи на прокурорських посадах складає більше 25 років. З вересня 2012 року перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФ України в Харківській області та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати посади прокурору району без обмеження її максимального розміру. Також позивач зазначила, що Прокуратурою Харківської області видано довідку №18-72 від 11.02.2020 про фактично нараховану заробітну плату за нормами чинними на 06.09.2017, у зв`язку з чим, позивач вважає, що в неї виникло право на перерахунок пенсії з 01.10.2017. На підставі вказаног позивач звернулася до пенсійного органу із відповідною заявою про перерахунок пенсії та надала зазначену довідку. Проте, 19.02.2020 пенсійним органом прийнято рішення №13, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру". З вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - заступника начальника ГУПФ України в Харківській області - Баєвої Г. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС України, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУПФ України в Харківській області з 27.09.2012 та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру", у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати посади прокурору району без обмеження її максимального розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було видано довідку Прокуратурою Харківської області від 11.02.202 № 18-72, відповідно до якої визначено складові заробітної плати за відповідною посадою, а саме: посадовий оклад в розмірі 5730 грн, надбавку за вислугу років - 2578,50 грн, надбавку за виконання особливо - важливої роботи - 5815,95 грн, щомісячної премії - 10593,34 грн (а.с.33).

14.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991, у редакції станом на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від щомісячної заробітної плати за аналогічною посадою, згідно додатково поданих документів - довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснення відповідних виплат вказаної пенсії без обмеження її максимального розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення позивача до відповідача з відповідною заявою було внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», якими підвищено посадові оклади і змінено розмір надбавок за класні чини працівникам органів прокуратури.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято рішення від 19.02.2020 №13, яким відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії, оскільки пенсія за вислугу років позивачу була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, та відсутній порядок здійснення перерахунку пенсій, підстави для перерахунку пенсії відсутні.

З вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (далі по тексту - Закон № 1789-ХІІ). Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу у цій справі призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла станом на дату виходу позивача на пенсію) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що, оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, підвищення окладу працівникам, які здійснюють нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах та інших заходів примусового характеру, щомісячної премії, отже внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосувалися порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.05.2018 по справі № 308/11498/16-а, від 19.06.2018 по справі №583/2264/17, від 31.07.2019 по справі № 569/4150/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що на момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., а саме ст.50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії позивачу граничний розмір пенсії обмежено не було, отже, наявне у позивача право на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, підвищення окладу працівникам, які здійснюють нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах та інших заходів примусового характеру, щомісячної премії, та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, оскільки положення ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.

Щодо посилання відповідача на те, що на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії Кабінетом Міністрів України не визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, суд зазначає, що Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення від 13.12.2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами.

Так, у рішенні Конституційного Суду зазначається, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється відповідно до статті 86 Закону, яка в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

З огляду на це Конституційний Суд України, перевіряючи на відповідність Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону, виходив із такого.

Конституційний Суд України вказує, що потреба у належному соціальному захисті працівників органів прокуратури випливає з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними функцій держави, є гарантією незалежності їх діяльності у ефективному судовому захисті прав громадян.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання може призвести до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатує, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови й порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України. Отже, положення частини двадцятої статті 86 Закону суперечить статті 6, пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України.

У своєму Рішенні Конституційний Суд України вважав за доцільне вказати такий порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою України вказаного питання на законодавчому рівні: частина двадцята статті 86 Закону не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ України в Харківській області від 19.02.2020 №13 про відмову у проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років позивачу, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячної премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі без обмеження її максимального розміру, без оподаткування та нарахування військового збору, суд зазначає, що такі не підлягають задоволенню, оскільки належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.02.2020 №13 про відмову у проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, задля відновлення порушеного права позивача в сфері пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 01.03.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням складових, згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі без обмеження її максимального розміру, без оподаткування та нарахування військового збору.

Відповідно, у задоволенні позовних вимог щодо включення до перерахунку пенсії конкретних надбавок, премій та допомог, належить відмовити, оскільки належним способом захисту є зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 01.03.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням складових, згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі без обмеження її максимального розміру, без оподаткування та нарахування військового збору.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.02.2020 №13 про відмову у проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з 01.11.2019, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, з урахуванням складових, згідно довідки прокуратури Харківської області від 11.02.2020 №18-72, та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі без обмеження її максимального розміру, без оподаткування та нарахування військового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, поштовий індекс 61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 червня 2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.