Справа № 442/2451/20
Суддя: Кучаковський Ю. С.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2451/20
Провадження №2-а/442/47/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюка Ярослава Юрійовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови, -

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача Мартинюка Я.Ю.: не з`явилися

від відповідача ГУ НП уЛьвівській області: не з`явилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюка Ярослава Юрійовича, в якому просить на підставі ст.ст. 288, 289 КУпАП, ст.ст. 5, 20, 72, 160, 286 КАС України, ст.ст. 251, 252, 268, 277, 285, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення поновити строк на оскарження постанови; визнати дії поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюка Ярослава Юрійовича протиправними та скасувати постанову серія БПП № 412590 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 28.03.2020 постановою у справі про адміністративне правопорушення поліцейським Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюком Ярославом Юрійовичем на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова є незаконною та протиправною. Вказує, що 28.03.2020 о 09.00 год. знаходився в салоні автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, в той час до нього під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшов патрульний Ялоха Дмитро , а другий патрульний, як стало відомо пізніше - Мартинюк Ярослав , здійснив паркування патрульного автомобіля позаду авто, в якому знаходився позивач. Вказує, що в процесі звернення до нього патрульний Ялоха Дмитро , не провівши з`ясування того, хто на даний момент є водій автомобіля, повідомив позивачу про те, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме не виконав вимоги знаку 3.34 „Зупинка заборонена". Вказує, що не погодився з такими висновками патрульного Ялохи Д., та попросив надати докази вчиненого ним порушення (відео або інший доказ), на що патрульний Ялоха Д . відповів відмовою. В цей момент до їх розмови долучився патрульний Мартинюк Ярослав, і почав звинувачувати позивача у вчиненні порушення вимог Правил дорожнього руху. Наголошує, що під час складання постанови йому не було запропоновано ні дати будь-які пояснення з приводу даної події, ні ознайомитись з самою постановою, хоча постанова була складена патрульним поліцейським на місці. Крім того патрульними поліцейськими було порушено вимоги ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка вказує, що особа, яка притягається по адміністративної відповідальності має право зокрема на ознайомлення з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наголошує, що відповідач при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення не керувався жодними допустимими доказами, передбаченими ст. 251 та ст. 252 КУпАП, які б підтверджували його особисту вину у скоєнні адміністративного правопорушення, копію постанови на місці він не отримував, жодних пояснення не писав, його права також не були роз`яснені. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що поліцейським не було встановлено, що саме він був водієм транспортного засобу. Проте вказав, що він нікому в управління свій транспортний засіб не передавав та він керував ним. Вказав, що він виїхав посередині вулиці В. Чорновола, а тому не бачив знак. Також вказав, що йому не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, не було надано можливості надати пояснення.

Відповідач поліцейський СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюк Я.Ю. в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, вказав, що проти задоволення позову заперечує, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося у відповідності до норм чинного законодавства. Також долучив відеозапис.

Представник відповідача ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 412590 від 28.03.2020 було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 255 гривень за те, що керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належність ОСОБА_1 18.03.2020 о 19 год. 00 хв. в м. Дрогобичі по вул. В. Чорновола водій, керуючи автомобілем здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 „Зупинка заборонена", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 вказав у своїх поясненнях, що поліцейським не було встановлено, що саме він керував автомобілем, що, на його думку, виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу. Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:1) ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Під час судового розгляду встановлено та не заперечувалось позивачем, що саме ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 2101 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що управління транпортним засобом нікому в той день не передавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, з матеріалів справи не вбачається достатніх належних доказів, які б у своїй сукупності могли надати можливість перевірити та підтвердити обставини за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі № 211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд не приймає як належний доказ вчинення адміністративного правопорушення наданий поліцейським СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюком Ярославом Юрійовичем відеозапис, оскільки посилання на такий відсутнє у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.03.2020 бланк серії БПП № 412590, а тому суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача і які б доводили достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху.

Тому спростувати пояснення позивача про те, що він не порушував Правила дорожнього руху, немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене суд виходить за межі позовних вимог та закриває справу про адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вини

ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, з`ясовані фактичні обставини по справі та досліджені докази, суд вважає, що постанову, винесену поліцейським СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюком Я.Ю. 28.03.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проте у задоволенні позову до поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюка Ярослава Юрійовича про скасування постанови слід відмовити, оскільки поліцейський СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюк Ярослав Юрійович не є належним відповідачем.

Судові витрати у виді судового збору, передбаченого законом „Про судовий збір" за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог, згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стянути на користь ОСОБА_1 з ГУ НП у Львівській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 72-77, 241-247, 286, п. 15.5 Перехідних положень КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Поновити строк на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.03.2020 бланк серії БПП № 412590, винесену поліцейським СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюком Ярославом Юрійовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюка Ярослава Юрійовича про скасування постанови, - відмовити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 к. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Львівській області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на подання апеляційної скарги продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Поліцейський СРПП № 4 Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області Мартинюк Ярослав Юрійович (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Стрийська, 22).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, Львівська обл., місто Львів, площа Генерала Григоренка, буд. 3, ідентифікаційний код 0108833).

Суддя Ю.С. Кучаковський