Справа № 307/1115/20
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1115/20
Провадження № 2-а/307/16/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді - Чопик В.В., при секретарі - Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Мукачівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ейбер Василя Васильовича про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що постановою від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367406 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за те, що 10.04.2020 року о 11 год. 52 хв. в с. Залужжя автодороги Мукачево-Рогатин, керуючи автомобілем марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, позивача постановою від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367442 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 10.04.2020 року о 12 год. 05 хв. с.Залужжя автодороги Мукачево- Рогатин, керуючи автомобілем марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ та страховий поліс та вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає дані постанови незаконні, протиправні, не обґрунтовані, не об`єктивні, упереджені і такі, що винесені з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Так, 10.04.2020 року, він їдучи по автодорозі Мукачево-Рогатин був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 , який повідомив йому, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, в зв`язку з чим попросив для перевірки документи, на що він відмовив, так як не порушував правил дорожнього руху, вважав, що зупинка незаконна. В свою чергу попросив поліцейського провести розгляд справи, в ході розгляду ознайомити його з матеріалами справи і після цього пред`явить свої документи. На це поліцейський почав погрожувати йому статтею за злісну непокору. Після невеликої дискусії з поліцейським він зателефонував на гарячу лінію 102 і повідомив про дане правопорушення з боку поліцейського. Поліцейський дізнавшись його особисті дані з його ж скарги на нього і склав постанови без розгляду справи, навіть не зачитавши його права та обов`язки.

Звертає увагу на те, що Правила дорожнього руху ним, взагалі не порушувались. З яких підстав поліцейським було зроблено висновок про вчинення ним адмінправопорушення йому не відомо. Працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адмінвідповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення та власне порядку розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності зазначає, що поліцейський Ейбер В.В. розглядаючи справу про притягнення його до адмінвідповідальності, без повідомлення про місце і час розгляду справи, не роз`яснив йому права та обов`язки, не надав можливість дати пояснення з приводу інкримінованого йому порушення, не відібрав пояснення у осіб, які знаходилися в його автомобілі (свідків ОСОБА_3 ), натомість за відсутності будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУпАП, безпідставно притягнув його до адмінвідповідальності за порушень яких він не вчиняв.

Тому просить суд постанови поліцейського Мукачівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Ейбера Василя Васильович від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367406 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двісті п`ядесять п`ять) гривень 00 копійок та від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367442 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП визнати протиправними та скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення, закрити.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2020 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без викликом сторін.

Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до на ступного висновку.

Судом встановлено, що позивача відповідно до постанови поліцейського Мукачівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Ейбера Василя Васильович від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367406 притягнуто до відповідальності за чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двісті п`ядесять п`ять) гривень 00 копійок.

А також позивача відповідно до постанови від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367442 притягнуто до відповідальності за чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок..

У постанові від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367406 зазначено, що позивач 10.04.2020 року о 11 год. 52 хв. с.Залужжя автодороги Мукачево-Рогатин, керуючи автомобілем марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію.

А у постанові по справі від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367442, зазначено, що позивач 10.04.2020 року о 12 год. 05 хв. с.Залужжя автодороги Мукачево- Рогатин, керуючи автомобілем марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 керував ТЗ, та не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ та страховий поліс.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень, в ході розгляду справи судом, жодного доказу в обґрунтування законності винесених ним постанов та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкціями ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є самі оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначені постанови є самі предметом спору між сторонами та не можуть розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 ч. 1 та ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанови поліцейського Мукачівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Ейбера Василя Васильович від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367406 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двісті п`ядесять п`ять) гривень 00 копійок та постанови поліцейського Мукачівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Ейбара Василя Васильович від 10.04.2020 року серії ЕАК № 2367442 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справи про адміністративне правопорушення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: http://court.gov.ua/sud0711/.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Тячівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Поліцейський Мукачівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ейбер Василь Васильович, місце розташування: м. Мукачево, вул. Маргітича, 48.

Суддя: В.В. Чопик