Справа № 640/11978/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

02 червня 2020 року м. Київ № 640/11978/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши без повідомлення учасників до подання позовної заяви заяву позивача про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо демонтажу чи знесення тимчасової огорожі чи будь-якого іншого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , літ ( Б) до прийняття рішення у справі.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що йому стало відомо, що Комунальним підприємством «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено припис № 2008283 від 29.04.2020 про порушення п. 20.1.1 (Правил благоустрою) у Подільському р-ні, Поштова площа, 3 (літ.Б) у якому зазначено про демонтаж тимчасової огорожі та у разі невиконання вимог щодо демонтажу, КП «Київблагоустрій» матиме право демонтувати об`єкт самостійно.

За словами заявника, на момент звернення до суду оскаржуваний припис не виконано у зв`язку з тим, що останній винесено неправомірно.

Пояснює, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності частка і у розмірі 1/2 нежитлової будівля (літ. Б) за адресою: АДРЕСА_2 , яка обнесена огорожею. Всередині будівлі та поруч з нею знаходиться також будівельні матеріали, інструменти, обладнання позивача. Огорожа є одним із засобів забезпечення схоронності такого майна.

Протягом тривалого часу з березня по травень 2020 року відбувались неодноразові посягання на майно позивача, що підтверджуються численними відео та фото доказами, зокрема, у відкритому доступі в мережі інтернет.

Додає, що останній напад був здійснений невідомими особами наприкінці травня 2020 року про що свідчить стаття у засобі масової інформації «Вечірній Київ», серед яких міг бути і інспектор, що виніс припис.

Приписом від 29.04.2020 № 2008283, винесеного КП «Київблагоустрій» щодо порушення п. 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою АДРЕСА_2 (літ. Б) вимагається протягом трьох днів надати дозвільну документацію на встановлення тимчасової огорожі, здійснити її демонтаж або демонтаж буде здійснено у примусовому порядку. При цьому припис був наклеєний на огорожу, особисто припис позивач не отримував.

За словами позивача, якщо він не виконає протиправних вимог КП «Київблагоустрій» та не здійснить демонтаж розміщеного позивачем об`єкта у тому числі огорожі, КП «Київблагоустрій» демонтує об`єкт самостійно, чим, на думку позивача, істотно порушить його право та унеможливить виконання рішення суду.

Повторює, що на будівельному майданчику знаходиться майно - будівельні матеріали, інструменти, обладнання та інше майно позивача.

При цьому, заявник додає, що предметом позову, який буде скеровано до суду, в межах строку на його подання буде: визнання неправомірним та скасування припису від 29.04.2020 № 2008283, винесеного Комунальним підприємством «Київблагоустрій» Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо порушення п. 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою АДРЕСА_2 (літ. Б) та заборона Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо демонтажу тимчасової огорожі за адресою: АДРЕСА_2 (літ.Б) чи будь-які інші дії відносно майна позивача.

Заявник просить суд врахувати, що вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

В той же час позивач наголошує, що застосування такої крайньої міри як демонтаж майна призведе до порушення майнового права фізичної особи.

На думку позивача, заходи забезпечення позову, про які він просить у цій заяві є співмірними із вимогами позивача, які будуть заявлені.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту.

Відтак, посилаючись на практику Європейського Суду з Прав Людини, позивач просить суд задовольнити дану заяву та забезпечити позов.

Вирішуючи по суті заву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України забезпечення позову має стосуватися предмету позову. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Виходячи із змісту обґрунтування заяви про забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, суд, станом на час постановлення даної ухвали, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову.

Суд зазначає, що протиправність припису № 2008283 від 29.04.2020 підлягає встановленню судом при вирішенні справи по суті.

Крім того, надання судом оцінки доводів позивача щодо порушення його права власності на об`єкт нежитлової будівля (літ. Б), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

Зважаючи на викладене, у суду відсутні належні правові підстави для задоволення заяви позивача.

Частинами 5 та 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. 150-154, п. 9 ч. 5 ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ч. 5 та 8 ст. 154 КАС України ухвала суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-

Суддя О.А. Кармазін