Справа № 160/1210/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року Справа № 160/1210/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу, -
30.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- скасувати вимогу Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-64-575-17 від 14.11.2019 року з єдиного соціального внеску в сумі 26 539,26 грн.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є особою, яка має право здійснювати незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську діяльність. Зазначене право підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1572 (копія додається) виданим 17.06.2006 року на підставі Рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисціплінарної комісії адвокатури № 7 від 11.07.2006 року. На обліку в Кам`янському управлінні ГУ ДФС у Дніпропетровській області в якості платника податків перебуває з 10.02.2012 року. Починаючи ще з 1998 року позивач постійно перебувала в трудових відносинах та виконувала обов`язки з надання правової допомоги в рамках виконання трудових відносин, що підтверджується копією трудової книжки. Роботодавцем, щомісячно, відповідно до чинного законодавства за позивача сплачувався єдиний соціальний внесок з нарахованої заробітної платні та утримувався податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Так, з 01.11.2012 року по 23.08.2018 року позивач працювала начальником юридичного відділу в ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль». З 03.09.2018 року по 03.05.2019 року вона працювала провідним юрисконсультом юридичного відділу дирекції з правових питань в ПрАТ «Дніпровський металургійний завод». З 21.08.2019 року по цей час працює в адвокатському об`єднанні «Правовий альянс». Весь цей період роботодавці виплачували позивачу заробітну плату, утримували та перераховували до відповідних бюджетів обов`язкові платежі, в тому числі ЄСВ. Зазначене твердження підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма 5-ОК) сформованими за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (копія додається).Таким чином, в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464 від 08.07.2010 року позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього регулярно нараховує та сплачує роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема у періоди, коли вона була найманим працівником, а не самозайнятою особою. Після прийняття на роботу в АО «Правовий альянс», нею 29.08.2019 року до Ради адвокатів Дніпропетровської області було подано заяву про внесення змін в Реєстр адвокатів України стосовно змін до форми адвокатської діяльності з самозайнятої особи на роботу в складі адвокатського об`єднання. 23.10.2019 року позивачем було отримано витяг з Єдиного реєстру адвокатів України з якого вбачається, що позивач діє в формі адвокатської діяльності в складі адвокатського об`єднання «Правовий альянс». У зв`язку з цим, 21.11.2019 року позивач звернулась до Камянського управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з повідомленням про припинення діяльності, до якого були додані заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою 7-ЄСВ та заява про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою 8-ОПП. Проте, до цього часу будь-які дії по припиненню позивача як платника податків відповідачем не вчинено, довідка 20-ОПП не видана і жодних роз`яснень їй не надано. Особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що не є найманим працівником. Якщо адвокат є найманим працівником, він застрахований і єдиний внесок за нього платить роботодавець. Тобто, мета справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Зазначене твердження підтверджується й судовою практикою Верховного суду викладеною в постанові від 02.09.2019 року у зразковій справі № 520/3939/19, та постановою ВС справі № 160/3114/19. За таких обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 22.04.2020 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
09.04.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адресу суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області. Податкова звітність позивачем не подавалась, доходів вона не отримувала, як наслідок, повинна була сплачувати (враховуючи зміни до Закону України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які набули чинності з 01 січня 2017 року, що стосується платників, які перебувають на загальній системі оподаткування та якими не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року) суму єдиного внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Контролюючим органом ОСОБА_1 було нараховано єдиний соціальний внесок за 2017 рік у сумі 8448 грн. (704 грн. х 12 місяців), за 2018 рік нараховано суму 9828,72 грн. (819,06 грн. х 12 місяців), а також за 2019 рік нараховано суму 8262,54 грн. (918,06 грн. х 9 місяців). Згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була взята на облік контролюючих органів як адвокат 10.02.2012 року та здійснено знаття з обліку 29.11.2019 року. За даних обставин саме ОСОБА_1 є платником єдиного соціального внеску як самозайнята особа за період нарахування починаючи з 01.01.2017 року по 29.11.2019 року. Позивач, будучі працевлаштованим добровільно здійснила реєстрацію адвоката з усіма правами та обов`язками. На підставі викладеного, відповідач вважає спірну вимогу правомірною та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1572 (копія додається) виданим 17.06.2006 року на підставі Рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисціплінарної комісії адвокатури № 7 від 11.07.2006 року.
Починаючи з 1998 року позивач постійно перебувала в трудових відносинах та виконувала обов`язки з надання правової допомоги в рамках виконання трудових відносин, що підтверджується копією трудової книжки.
В період з 01.11.2012 року по 23.08.2018 року позивач працювала начальником юридичного відділу в ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль».
З 03.09.2018 року по 03.05.2019 року позивач працювала провідним юрисконсультом юридичного відділу дирекції з правових питань в ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».
З 21.08.2019 року по цей час працює в адвокатському об`єднанні «Правовий альянс».
Так, відповідачем було нараховано:
- за 12 місяців 2017 року - 8448,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200 грн. х 22 відсотки = 704 грн. в місяць х 12 міс. = 8448,00 грн.),
- за 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 року - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 =2457,18 грн.),
- за 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 року - 2457,18 грн.,
- за 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 року - 2457,18 грн.,
- за 4 квартал 2018 року по строку 19.01.2019 року - 2457,18 грн.
Таким чином, нараховано за 4 квартали 2018 року - 2457,18 грн. х 4 = 9828,72 грн.
За 1 квартал 2019 року відповідачем нараховано ЄСВ у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.04.2019 року,
- за 2 квартал 2019 року у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2019 року
- за 3 квартал 2019 року у сумі - 2754,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2019 року.
Таким чином загальна сума заборгованості за 2019 рік складає 8262,54 грн.
Вказана заборгованість позивача по єдиному внеску визначена як особі, що здійснює незалежну професійну діяльність.
Вважаючи вказану вимогу протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.
Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є:
- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (стаття 13 Закону № 5076-VI).
За приписами підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК) самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК, за умов, якщо така особа не є найманим працівником та не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, у спірній вимозі позивачу нараховано єдиний внесок за 2017, 2018 роки та 9 місяців 2019 року.
Надаючи правову оцінку вказаним нарахуванням суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1 , вона в період з 03.09.2018 року по 03.05.2019 року працювала провідним юрисконсультом юридичного відділу дирекції з правових питань в ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), за ОСОБА_1 сплачувались страхові внески по травень 2019 року (включно) у розмірі не менше мінімального страхового внеску.
З 21.08.2019 року позивач здійснює професійну діяльність у формі адвокатського об`єднання «Правовий альянс», що підтверджується наказом від 21.08.2019 року № 85-ОС та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України.
Проте, як вже було зазначено вище, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) страхові внески за період з червня 2019 року по вересень 2019 за ОСОБА_1 не сплачувались.
В період червня 2019 року по серпень 2019 року ОСОБА_1 найманим працівником не була.
Таким чином, враховуючи, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) в частині спірного періоду з червня 2019 року по вересень 2019 року відомості про нарахування страхових внесків за ОСОБА_1 відсутні, суд вважає, що заборгованість у сумі 3672,24 грн. (918,06 грн. х 4 міс. (червень, липень, серпень, вересень 2019 року) = 3672,24 грн.) була нарахована правомірно.
Таким чином, спірна вимога підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу сум заборгованості по ЄСВ у розмірі 22 867,02 грн. (26 539,26 грн. - 3672,24 грн. = 22 867,02 грн.).
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому відповідачем не доведено правомірності нарахування позивачу заборгованості по ЄСВ за період з 2017 року по травень 2019 року (включно), у зв`язку з чим спірна вимога в цій частині підлягає скасуванню. Одночасно з цим, позивачем не надано доказів сплати страхових внесків у мінімальному розмірі за період з червня 2019 року по вересень 2019 року (включно), у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Отже, стягненню на користь позивача з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає судовий збір у розмірі 630,60 грн. (75%).
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей визначених абзацом 2 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна