Справа № 500/2554/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2554/19

25 травня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача Півторак В.М.

представника відповідача Чорнописька В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області №0102564-536-1914 від 29.05.2019 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 99456,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що оскаржуване податкове повідомлення рішення щодо визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на загальну суму прийнято контролюючим органом всупереч вимог діючого законодавства, а отже підлягає скасуванню. Позивач зазначив, що у розумінні чинного законодавства, виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно - правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин. Вважає, що саме до числа таких об`єктів і належить нежиле приміщення позивача, яке впродовж 2018 року податкового періоду використовувалось і використовується в даний час для вирощування свиней. Позивач також звернув увагу суду на тому, що дане приміщення в оренду, лізинг не передавалось, а відтак не може бути об`єктом оподаткування.

Ухвалою суду від 12.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 11.12.2019 о 10:00 год. Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.12.2019 розгляд справи відкладено до 09.01.2020 о 11:00 год., а також продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 20.12.2019.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив наступне. Податковим кодексом України (надалі, ПК України) передбачено можливі факти виявлення тих чи інших розбіжностей між даними контролюючого органу та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, з огляду на що для контролюючого органу в такому випадку передбачено проводити перерахунок суми податку та за результатами такого перерахунку надсилати (вручати) платнику податків - фізичній особі нове податкове повідомлення - рішення. Представник відповідача вважає, що в такому випадку попередньо винесені податкові повідомлення - рішення вважаються скасованим (відкликаним). Однак, зазначив, що позивач із відповідним зверненням для проведення звірки, передбаченим п.п.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України, до контролюючого органу не звертався. Представник відповідача вважає, що фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Державного класифікатора продукції та послуг, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. На думку представника відповідача, фізична особа, власник об`єктів нежитлової нерухомості, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не може належати до сільськогосподарських товаровиробників у розумінні норм ПК України. Звернув увагу суду на тому, що за даними інформаційних баз даних ДПС України ОСОБА_1 не перебуває на обліку як фізична особа - підприємець. Додатково зазначив, що зміни до ПК України в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, (внесені Законом N 2628), набирають чинності з 1 січня 2019 року, викладена редакція пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ буде враховуватися при обчисленні податку за базовий податковий (звітний) 2019 рік та наступні звітні періоди починаючи з 1 січня 2020 року. Відтак, просив відмовити у задоволенні даного позову.

09.01.2020 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 11.02.2020 о 12:00 год.

11.02.2020 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 06.03.2020 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 06.03.2020 розгляд справи відкладено до 26.03.2020 о 09:30 год.

26.03.2020 розгляд даної справи відкладено до 28.04.2020 о 12:00 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці

28.04.2020 розгляд даної справи відкладено до 25.05.2020 о 12:00 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці.

25.05.2020 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю, з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Судом встановлено, що 29.05.2019 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 ПК України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст.266 ПК України, прийнято податкове повідомлення - рішення №0-1914, яким за 2018 рік нараховано суму грошового зобов`язання 99456,22 грн.

Не погоджуючись з винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись із спірними правовідносинами, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Підпунктом "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

В силу вимог підпункту 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі промислові та склади.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

У відповідності до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань видами діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 : Код КВЕД 01.46 Розведення свиней (основний); Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; Код КВЕД 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; Код КВЕД 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

03.02.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу на праві приватної власності (спільної часткової) належить об`єкт нерухомого майна - пункт штучного осіменіння, загальною площею 25.2 кв.м, зазначений за планом "А", кормокухня, загальною площею 52.1 кв.м. зазначена за планом під літ. "Б", корівник, свинарник, конюшня з прибудовою, загальною площею 919,8 кв.м., зазначений за планом під літ. "В", корівник загальною площею 1007,5 кв.м, зазначений за планом під літ. "Г", сінажна яма, загальною площею 666,8 кв.м., зазначена за планом під літ."Д".

Згідно довідки №261, виданої Чортківською районною державною лікарнею ветеринарної медицини 30.10.2019, господарство (свинокомплекс), що належить ОСОБА_1 , дійсно перебуває на ветеринарному контролі в Чортківській районній державній лікарні ветеринарної медицини.

З аналізу наведеного, суд вважає, що будівлі, що належать позивачу, за своїми групою та класом відповідають будівлям (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271), визначеними ДК 018-2000, а тому є будівлями, спорудами сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Оскільки основним видом діяльності ОСОБА_1 є розведення свиней: код КВЕД 01.46, тому суд приходить до переконання, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, який використовує об`єкти нежитлової нерухомості, які йому належать, безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Водночас, судом не здобуто, а учасниками справи не подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів, що підтверджували б передачу в оренду, лізинг або доказів, що кореспондують обов`язок позивача сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи "Серков проти України" (заява № 39766/05), "Щокін проти України" (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права.

Цими рішеннями встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

У відповідності до частини першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частин першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що обставини, які слугували підставою для винесення оскаржуваного повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а отже оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області №0-1914 від 29.05.2019.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Білецька,1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.№ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 994 (дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 58 коп., сплачений у відповідності до квитанції №19169466 від 25.10.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 червня 2020 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.