Справа № 398/1042/20
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1042/20
Провадження №: 2-а/398/55/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" червня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Рудіка Євгенія Анатолійовича, Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Поліцейського СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Рудіка Є.А. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 31 травня 2019 року серії «ДПО18» №017330. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2019 року відповідачем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 10 год. 00 хв. на перехресті вул. Червоноармійська та вул. Семашка в м. Олександрія, керуючи автомобілем Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що на вул. Г.Усика (назва до зміни - Червоноармійська) відсутнє відведене місце для зупинки у зв`язку з чим згідно з ПДР України він зупинив транспортний засіб біля краю правої проїзної частини. При цьому відстань від перехрестя становила не менше 15 метрів. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 24 березня 2020 року, коли не зміг розрахуватися за допомогою власної дебетової картки та зателефонувавши до банку дізнався, що на його рахунок накладено арешт, після чого копію постанови отримав в Олександрійському ВДВС через представника 25 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 07 квітня 2020 року про відкриття провадження у справі поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду та залучено як другого відповідача Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області.

Відповідач Поліцейський СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції Рудік Є.А. у своєму відзиві заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України. На обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що 31 травня 2019 року близько 10 год. 00 хв. було виявлено автомобіль Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1 , який було припарковано з порушенням п. п. «ґ» п. 15.9. ПДР України. Дочекавшись водія, який назвався ОСОБА_1 , було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та складено оскаржувану постанову, від підпису в якій позивач відмовився. До відзиву поліцейський долучив письмові пояснення ОСОБА_2 від 27 квітня 2020 року та фото із зображенням транспортного засобу марки «Lexus RX 350», державний номер НОМЕР_1 .

Відповідач ГУНП у Кіровоградській області подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Оскільки, позивачем подано позов із пропуском строку звернення до суду, то за плином часу відеозапис на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення був знищений. З урахуванням викладеного просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без їх участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином. Від відповідача Поліцейського СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Рудіка Є.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач ГУНП у Кіровоградській області причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у раз неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

31 травня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Поліцейським СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Рудіком Є.А. винесено постанову серії «ДПО18 №017330, згідно з якою 31 травня 2019 року о 10 год. 00 хв. в м. Олександрія на перехресті вул. Червоноармійська та вул. Семашка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RХ350, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За змістом ст. 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема , в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частиною 2 статті 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звертаючись з позовом в суд, позивач просив поновити йому пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з тих підстав, що про існування оскаржуваної постанови дізнався 24 березня 2020 року, коли не зміг розрахуватися за допомогою власної дебетової картки та зателефонувавши до банку дізнався, що на його рахунок накладено арешт, після чого копію постанови отримав в Олександрійському ВДВС через представника 25 березня 2020 року.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд прийшов до висновку, що повідомлені позивачем причини пропуску строку на звернення до суду є поважними, а тому пропущений процесуальний строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З копії оскаржуваної постанови, яка була направлена до державної виконавчої служби, вбачається, що вона не була вручена позивачу в день її складення та її копія не була направлена позивачу засобами поштового зв`язку протягом трьох днів, як того вимагає ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Оскільки відповідачами не надано жодних доказів, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відбувався у його присутності та йому було оголошено оскаржувану постанову чи копія постанови була надіслана позивачу та отримана ним, то суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду на підставі ч. 4 ст. 123 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. «ґ» п. 15.9. ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідач Поліцейський СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції Рудік Є.А. надав письмові пояснення ОСОБА_2., відповідно до яких, ОСОБА_3 пояснив, що весною 2019 року знаходився в м. Олександрія по вул. Г.Усика неподалік від перехрестя з вул. К.Лібкнехта та бачив автомобіль «Лексус», який був припаркований на перехресті. Потім під`їхали працівники поліції та вели діалог з водієм автомобіля. Даний автомобіль дійсно був припаркований ближче 10 метрів від перехрестя. Зазначені пояснення ОСОБА_2 були відібрані поліцейським лише від 27 квітня 2020 року.

Також на обґрунтування відзиву поліцейським надано фото, на якому зображено автомобіль марки «Lexus RХ350», номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, неможливо встановити дату створення фото та місце розташування автомобіля.

З приводу допустимості вказаних пояснень та фото, як доказів у справі, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фото, а також не містить відомостей про здійснення фотофіксації правопорушення та наявність такого фото, а також пояснень свідка ОСОБА_2 взагалі, що є порушенням вимог статті 283 КУпАП щодо змісту постанови.

Отже, в силу зазначених вище положень статті 74 КАС України фото та письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 27 квітня 2020 року є недопустимими доказами, а тому суд не враховує зазначені докази під час розгляду справи.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

В той же час, обґрунтовуючи заперечення проти позову відповідачі посилалися лише на норми права, які регламентують право поліцейського розглядати справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, порядок розгляду таких справи та право поліцейського наклади адміністративні стягнення. При цьому, надані поліцейським докази є недопустимими, про що зазначено вище.

Тобто, до суду відповідачами не було надано належних та допустимих доказів, визначених ч. 1 ст. 251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд бере до уваги, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, а підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами та доказами матеріали справи не містять. На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року у справі №743/1128/17 та від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Оскільки не доведена вина особи, на яку накладено адміністративне стягнення, то в силу принципу «поза розумним сумнівом» відповідачі не довели правомірності своїх дій та рішень.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушення. Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідачів, якими суду не надано встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, то суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, місцевому загальному суду як адміністративному не надано права за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визнавати протиправними постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 77, 242 - 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до Поліцейського СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Рудіка Євгенія Анатолійовича (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця 6-го Грудня, 49), Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця В.Чміленка, 41) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «ДПО18» №017330 від 31 травня 2019 року винесену Поліцейським СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Рудіком Євгенієм Анатолійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03 червня 2020 року.

Суддя О.В.Авраменко