Справа № 207/595/20
Суддя: Юрченко І. М.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/595/20
№ 2-а/207/35/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Лукаш Олексія Вікторовича, третя особа: Дніпровський ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що 24.02.2020 р. він - ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 292352 від 24.02.2020 року, він о 15 год. 35 хв. у місті Кам`янське Єлизаветинське шосе керуючи автомобілем «Мерседес» НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехрестя, рухався по другорядній дорозі не надав дороги автомобілю, який наближався до перехрестя по головній дорозі. Які пункти Правил дорожнього руху він порушив, в постанові не зазначено але вказано що скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вказане правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн.

Дії поліцейського СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Лукаш О.В., щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконними, необ`єктивними та, відповідно, зазначену постанову такою, яка не відповідає діючому законодавству та підлягає скасуванню з наступних підстав:

По перше: в зазначений в постанові час, він керуючи автомобілем, рухався у місті Кам`янське по Єлизаветинському шосе, перед виїздом з другорядної дороги на головну переконався що це буде безпечним та не створить іншим учасникам дорожнього руху перешкод. Спокійно закінчив маневр, після, перед виїздом на головну дорогу він бачив всі автомобілі, які рухались по ній, вони знаходились на значній відстані від його автомобіля, тому він їм не як не заважав. Нікому аварійної ситуації не створював. Таким чином, вважає що в його діях відсутнє правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

По друге: під час складання постанови про адміністративне правопорушення відповідач Лукаш О.В. , не надав жодного доказу у розумінні ст. 251 КУпАП, які б вказували на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України, бо їх немає.

Під час розгляду справи був досліджений відеозапис на якому він виїхав перед автомобілем, але на цьому відеозапису можливо було побачити, що своїм виїздом він не створював небезпеки для руху іншим учасникам дорожнього руху, та ця відстань була достатньою для подальшого руху з другорядної дороги на головну. Цей відеозапис не підтверджував його вини в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, поліцейській Лукаш О.В. не назвав йому, які пункти правил дорожнього руху він порушив. Таким чином, факт вчинення ним правопорушення не є доказаним.

За таких обставин вважає, що вказана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 292352 від 24.02.2020 року, підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на адміністративний позов, заперечень та доказів на заперечення позовних вимог суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, не було надано суду жодного доказу на підтвердження правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови та порушення позивачем ПДР України, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Вивчивши доводи позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2020 року зазначено, що позивач 24.02.2020 року о 15 год. 35 хв. у місті Кам`янське Єлизаветинське шосе керуючи автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехрестя, рухався по другорядній дорозі не надав дороги автомобілю, який наближався до перехрестя по головній дорозі, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Який саме пункт ПДР України порушив позивач, працівником поліції в постанові не зазначено.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland").

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskalv. Poland), п. 73).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Зазначені позивачем обставини не були спростовані відповідачем письмовими запереченнями, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Ніяких доводів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення оскаржуваної постанови та доказів на їх підтвердження відповідачем не надано, а отже доводи наведені позивачем, щодо належного виконання ним правил дорожнього руху, нічим не спростовано, та відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає їх доведеними.

З урахуванням чого суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності у справі будь-яких передбачених законом доказів на підтвердження наявності обставин, які зазначено відповідачем як підставу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, з оскаржуваної постанови випливає, що при вирішенні відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не були предметом відповідної оцінки ствердження позивача щодо його не згоди з наявністю адміністративного правопорушення, а отже, в супереч вимогам ст.280 КУпАП відповідачем не було з`ясовано обставини на підтвердження винності позивача у правопорушенні, та інші обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, підстави вважати, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було дотримано вимоги діючого законодавства та встановлено докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні.

Вирішуючи питання про визнання протиправними дії поліцейського СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Лукаш Олексія Вікторовича, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП 18 №292352 складена 24.02.2020 року. Вищевказаний позов подано до суду 04.03.2020 року, тобто в строк встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, а тому слід постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП 18 № 292352 від 24.02.2020року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 8, 9, 10, 11, 14, 73, 74, 77, 122, 241-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Лукаш Олексія Вікторовича, місцезнаходження за адресою: м. Кам`янське, вул. Харківська, 59, третя особа: Дніпровський ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою: м. Кам`янське, вул. Харківська, 59 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Лукаш Олексія Вікторовича від 24.02.2020 року серії ДП 18 № 292352 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., провадження у справі закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Юрченко