Справа № 826/8007/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 червня 2020 року м. Київ № 826/8007/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянувши заяву про встановлення судового контролю в адміністративній справі

за позовом OXO NETWORKS CORP
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної казначейської служби України
про визнання бездіяльності протиправною, стягнення майнової шкоди

ВСТАНОВИВ:

OXO NETWORKS CORP звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності відповідача, яка полягає у неповерненні позивачу тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000254 від 24.09.2013 р. протиправною та стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 1 456 378, 96 доларів США.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2018 року у справі №826/8007/18 позов OXO NETWORKS CORP задоволено повністю.

12.12.2018 року Окружним адміністративним судом винесено додаткове судове рішення, яким вирішено « Стягнути з Головного управління ДФС у м. Києві шляхом списання списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОХО NETWORKS CORP. майнову (матеріальну) шкоду у розмірі 1 456 378,96 доларів США».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2019 року роз`яснено рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2018 та додаткове судове рішення від 12.12.2018 у справі №826/8007/18, в частині стягнення майнової (матеріальної) шкоди, а саме: стягнення з Головного управління ДФС у м. Києві шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОХО NETWORKS CORP. майнову (матеріальну) шкоду у розмірі 40 360 870,42 гривні.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року залишено без змін.

Таким чином рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2019 року набрало законної сили 27.03.2019 року.

27.06.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а саме зобов`язання Державної казначейської служби України подати до суду звіт про виконання судового рішення у справі.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду з вказаним клопотанням ДКС України не виконано рішення суду.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Як вбачається з клопотання, Державною казначейською службою України рішення суду від 19.11.2018 року, додаткове судове рішення від 12.12.2018 року, з урахуванням ухвал від 25.06.2019 року та 27.06.2019 року, а також виконавчого листа від 27.06.2019 року станом на момент прийняття даної ухвали не виконано.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для зобов`язання Державну казначейську службу України подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання OXO NETWORKS CORP про подання звіту про виконання рішення суду у справі №826/8007/18 задовольнити.

2. Зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2018 року з урахуванням додаткового судового рішення від 12.12.2018 року та ухвал від 25.06.2019 року та 27.06.2019 року у справі №826/8007/18 у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Васильченко