Справа № 607/2424/20
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 Справа №607/2424/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив в суд позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2044725 від 30 січня 2020 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. закриття провадження у справі . Аргументуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодних правопорушень він не вчиняв. Поліцейські неправомірно зупинили його транспортний засіб, оскільки він не перевищував швидкості руху встановленої у населених пунктах , вважає використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 неправомірним, при розгляді справи про адміністративне правопорушення йому не було надано відео чи будь-яких інших доказів на підтвердження перевищення ним швидкісного режиму . На місці події на його прохання поліцейських не надав йому ніяких доказів на підтвердження порушення ним вимог ст. ч. 1 ст. 122 КУпАП , відтак зупинка його транспортного засобу поліцейськими була неправомірною . Факти, викладені в спірній постанові не відповідають реальним обставинам справи. Сама вона винесена з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх у повному обсязі .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить отримання судової повістки про виклик до суду . Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Саме тому розгляд справи слід здійснити без участі представника відповідача на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), яким визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання без повідомлення причин неявки.

При цьому суд бере до уваги відзив, поданий представником відповідача, у якому він зазначає, що наведені позивачем доводи є необґрунтованими, не відповідають реальним обставинам справи. Порушення позивачем ПДР зафіксовано на прилад TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000734 . Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12. Крім цього, на зазначений тип лазерного вимірювача швидкості (LTI 20/20 TruCAM, серійний номер ТС000734) Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України видано експертний висновок від 27 вересня 2018 року. Також, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17470, що чинне до 27 листопада 2020 року, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год; максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год , і ± 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.Таким чином працівник поліції правомірно відповідно до вимог ст. 16 Закону «Про дорожній рух» та ст. 32 Закону України «Про Націл ональну поліцію « вимагав від позивача пред`явити для перевірки посвідчення водія, однак ОСОБА_1 цієї вимоги поліцейського не виконав .

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2044725 від 30 січня 2020 року, ОСОБА_1 , 30 січня 2020 року, о 14 год. 01 хв. 57 с., керуючи автомобілем Вольксваген Транспортер, номерний знак НОМЕР_1 , вулицею Галицькою у м. Ямниці Тисменицького району Івано-Франківської області, рухався зі швидкістю 74 км/год у населенному пункті, перевищив встановлене обмеження швидкості у населеному пункті на 23 км/год , чим порушив вимоги п. 12. 4 ПДР, та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії для перевірки документів працівнику поліції і на вимогу, чим порушив підпункт «а» пункту 2.4. Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Виконуючи зазначену вимогу частини 2 ст. 77 КАС України представник відповідача надав запис з відеокамери працівників поліції на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

При цьому перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом позивача більш як на двадцять кілометрів на годину, за обставин, викладених у спірній постанові, на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

Так само безспірно не зафіксовано цього факту й на долученій відповідачем роздруківці з фотокопії із TruCAM ТС000734.

При цьому, позивач заперечує факт порушення ПДР.

Інших доказів, котрі це підтверджували б суду не надано.

Водночас вчинення саме цього правопорушення стало причиною для зупинки автомобіля позивача на підставі частини 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Про це поліцейський неодноразово повідомляв ОСОБА_1 на місці події.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про відсутність доказів , зупинка його транспортного засобу, і вимога про пред`явлення документів не містили правових підстав.

Саме тому суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ , 23, 76492 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2044725 від 30 січня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Дата складення судового рішення 26 травня 2020 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка