Справа № 953/3188/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3188/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань - Хомінської Т.В., розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського 2 бат. 6 роти УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Зімницького Дмитри Степановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2105791 від 14.02.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що 14.02.2020, керуючи т.з. "VOLKSWAGEN JETTA" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по Дорозі M18, населений пункт - Високий, був зупинений поліцейським, якій в подальшому склав постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 122 КУпАП України, а саме за перевищення швидкість при керуванні транспортним засобом на 30 км/год. Вважає, що відповідач безпідставно виніс оскаржувану постану та зазначає, що рухався у відповідності до вимог ПДР України. Окрім цього, зазначає, що інспектор не в повному обсязі повідомив йому права та обов`язки, передбачені чинним законодавством України та не повідомив про час і місце розгляду справи відносно нього. Зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на порушення ним ПДР України, зокрема відео, про що вказано в оскаржуваній постанові, не надано показників приладу, яким нібито було зафіксовано порушення ПДР, а саме - швидкісного режиму у вказаному населеному пункті. Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки належних і допустимих доказів вчинення мною зазначеного правопорушення відповідач не надав.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав до суду відзив, у якому просить залишити позовною заяву без задоволення. В обґрунтування зазначає, що 14.02.2019 приблизно о 09 год. 05 хв. під час несення служби на автодорозі M-18 (Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта), в межах населеного пункту Високий Харківської області був зупинений транспортний засіб "VOLKSWAGEN JETTA" д.н.з. НОМЕР_1 , під керування Позивача - ОСОБА_1 , який о 09 год. 04. хв., керуючи транспортним засобом, порушив ПДР України, а саме: п.12.4 ПДР України (здійснював рух зі швидкістю 80 км/год. в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 30 км/год.). Після зупинки транспортного засобу громадянину ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. ст. 268, 288, 289, 307, 309 КУпАП. За наслідками розгляду справи було винесено постанову серії ЕАК № 2105791 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 за порушення п. 12.4 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, містить всі необхідні реквізити, зазначено на який саме технічній засіб посилається відповідач, як на доказ скоєння правопорушення, а саме - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCAM LTI 20/20" серії ТС №000709. Швидкість руху автомобілю "VOLKSWAGEN JETTA", д.н.з. НОМЕР_1 , 14.02.2020 о 09 год. 05 хв. була виміряна лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20", серії ТС № 000709. З доказами правопорушення Позивача було ознайомлено. Зазначає, що під час розгляду справи Позивачу в реалізації його прав ніхто не перешкоджав, жодних клопотань або заяв не заявляв, письмових пояснень від нього не надходило.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив та пояснення щодо наданого відповідачем відеозапису, де зазначає про порушення останнім процесуального строку наданого для подання відзиву. Зазначає, що диск був виготовлений після розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже він не є належним та допустимим доказом, оскільки не враховувався під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказує на відсутність дорожніх знаків «Обмеження максимальної швидкості» та «Населений пункт», у зв`язку з чим рух позивача в даному випадку не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому винесення щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення є безпідставним. Перевірка швидкості повинна відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком, що здійснюється відео фіксація (дорожній знак «5.70»), проте відповідачем не надано доказів встановлення знаку 5.70 на ділянці дороги, де було зафіксовано порушення водієм ПДР України. Зазначає, що наданий відповідачем фотознімок та диск з відеозаписом, у порушення ч.4 ст. 94 КАС засвідчено неналежним чином. Також з наданого фотознімку та диску з відеозаписом не можна встановити, що автомобіль, яким керував саме позивач, рухався саме в населеному пункті Високий, оскільки позивач це заперечує, а відповідач зворотного не довів. Крім того, з наданого фотознімку та диску з відеозаписом не можна встановити, що його зроблено саме з пристрою ТruСАМ тс 000709 про який зазначено в оскаржуваній постанові.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕАК № 2105791 від 14.02.2020 року, 14.02.2020 року о 09:08 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті Високий, рухався зі швидкістю 80 км/год., чим порушив встановлене обмеження швидкості на 30 км/год. (вимірювалось приладом трукам тс 000709), чим порушив п.12.4. ПДР України.

У зв`язку з чим, поліцейським 2 бат. 6 роти УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Зімницьким Д.С. 14.02.2020 року винесено постанову серії ЕАК № 2105791 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (нові зміни з 01.01.2018).

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визначає себе винним, зазначає що не порушував вимог п. 12.4. ПДР, оскільки не перевищував швидкості руху.

Відповідачем до суду надано DVD-диск з відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобіль "VOLKSWAGEN JETTA", д.н.з. НОМЕР_1 , який 14.02.2020 о 09 год. 05 хв. рухався зі швидкістю 80 км/год. Швидкість руху зазначеного автомобілю була виміряна лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20", серії ТС № 000709.

Однак, наданий суду відеозапис не підтверджує, що 14.02.2020 о 09 год. 05 хв. автомобіль "VOLKSWAGEN JETTA", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 80 км/год. саме в межах населеного пункту Високий Харківської області, оскільки не містить географічних координат місця вчинення адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд не приймає до уваги наданий відповідачем DVD-диск з відеозаписом з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20", серії ТС № 000709, в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі письмові/електронні докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕАК № 2105791 від 14.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 2 бат. 6 роти УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Зімницького Дмитри Степановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову поліцейського 2 бат. 6 роти УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Зімницького Дмитра Сергійовича серії ЕАК № 2105791 від 14.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -