Справа № 2-а-880-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-a- 880 /2010р.
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 листопада 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А.,розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання відповідача перерахувати його основну пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить не менше 8-й мінімальних пенсій за віком .

Позивач посилається на те, що вона є інвалідом 3-ої групи, категорії 1 внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС .

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй, як інваліду 2-ої групи, щодо якої встановлено причинний зв`язок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком.

Проте, відповідач виплачував йому пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивач просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення їй пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2007 року.

В судове засідання позивач не з`явився.

Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 - є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії (посвідчення Категорії 1 Серія НОМЕР_1 ) інвалідом 2-ої групи ,що підтверджено відповідною довідкою МСЕК № 186596 та одержує пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, яке пов`язано з наслідками аварії на ЧАЕС в УПФ Іванківського району (Довідка УПФ).

Проте,розмір його пенсії не відповідає вимогам ч.4 ст. 54 Закону.

Отже, пенсія позивача призначена та виплачувалася йому в розмірі, що не відповідає вимогам ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає роз`яснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу ь відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п. 1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов`язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава

повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивача відповідно до ч.4 ст.54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягає з 26 квітня 2010р., оскільки позивач звернувся з позовом до суду 26 ,10.2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк к звернення до суду. Підстав для поновлення стороків звернення до суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ч.4 ст.54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ч.4 ст.,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи",- неправомірними.

Зобов`язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2-ої групи, яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 . Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 26 квітня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій скарга до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський райсуд.

Суддя: