Справа № 679/78/20
Суддя: Базарник Б. І.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/18/2020
Справа № 679/78/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

секретар судового засідання: Дмітрієвої О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Огойка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин в порядку спрощеного провадження справу № 679/78/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою начальника відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради Форсюка В.М. по справі про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2019 року №02/2019, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що на земельній ділянці, яка розташована на АДРЕСА_1 області ОСОБА_1 здійснює реконструкцію гаража з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, а саме: розміщення гаража не відповідає містобудівній документації (генеральним планом не передбачено в цій зоні багатоповерхових гаражів: огородження будівельного майданчика не відповідає ПОБ та ПВР: не забезпечено 2 розосереджених евакуаційних виходів безпосередньо назовні або в сходові клітки.: не передбачено опалення допоміжних приміщень:, відсутня автоматична установка пожежної сигналізації та установка автоматичного пожежогасіння: відстань від осі стовбура дерев до зовнішньої стіни будинку менше ніж 3 м.: не забезпечено комплексну безпеку будівництва, контроль якості будівельних робіт, відсутні виконавчі схеми, документи щодо випробувань та лабораторного контролю: не забезпечено проїзд пожежних автомобілів з протилежної сторони будівлі; не створені протипожежні перешкоди, не забезпечено евакуації людей; не проводились геодезичні роботи по поверхах; не здійснено заходів консервації (розконсервації) основ та фундаментів споруд незавершеного будівництва: не забезпечено міцність і стійкість будівлі.

Встановлено, що замовник реконструкції гаража здійснює будівельні роботи з недодержанням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, чим порушив вимоги частини 2 статті 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункти 4.1, 4.3, 4.8, розділ 7,8 ДБН А. 3.1-5.2016 «Організація будівельного виробництва», ДСТУ Б.В.2.8-43:2011 «Огородження інвентарних площ і ділянок виконання будівельно- монтажних робіт», пункти 6.19,8.28,8.49,8.50,8.51 ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорт у. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», табл. 11.1 пункту 11.2 ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», розділи 6,7,8 ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», розділи 4,5,6,7 ДБН В. 1.3-2:2010 «Геодезичні роботи у будівництві», розділи 5, 15 ДБНВ.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель і споруд».

Разом з тим, відповідачем не було з`ясовано чи винен особисто Позивач в його вчиненні.

Зокрема, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що замовник реконструкції гаража здійснює будівельні роботи з недодержанням вимог пунктів 4.1, 4.3, 4.8 розділу 7,8 ДБН А. 3.1-5.2016 «Організація будівельного виробництва», ДСТУ Б.В.2.8-43:2011 «Огородження інвентарних площ і ділянок виконання будівельно-монтажних робіт», пунктів 6.19,8.28,8.49,8.50,8.51 ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», табл. 11.1 пункту 11.2 ДБН В.2.3-5-.2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», розділи 6,7,8 ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», розділи 4,5,6,7 ДБН В.1.3-2:2010 «Геодезичні роботи у будівництві», розділи 5, 15 ДБНВ.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель і споруд».

Зазначає, що позивач не є суб`єктом господарювання, тому застосування будівельних норм або їх окремих положень не є обов`язковим для нього.

Крім того вказує, що більшість перелічених відповідачем у його постанові державних будівельних норм розпочали діяти уже після розроблення проекту реконструкції об`єкту будівництва та після фактичного виконання будівельних робіт, а перевірки здійснювалася 16 грудня 2019 року.

Отже, станом на час вчинення Позивачем так званого порушення державних будівельних норм, про які зазначає відповідач у протоколі про адміністративне правопорушення, акті перевірки № 01-07/37-19 від 4 грудня 2019 року та оскаржуваній постанові, не діяли вказані перелічені ним державні будівельні норми та й останні не мають зворотної сили в часі. Тому, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач притягнув позивача до відповідальності за порушення вимог норм, які не діяли на час розроблення проектної документації та виконання будівельних робіт, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови.

Також зазначає, що 02 грудня 2016 року відповідачем уже здійснювалась перевірка дотримання, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої порушень забудовником ОСОБА_1 законодавства у сфері містобудівної діяльності не виявлено. Разом з тим, в акті цієї перевірки зазначено, що станом на момент перевірки 02 грудня 2016 року на вищезазначеному об`єкті будівництва були виконані роботи з влаштування фундаментів, несучих та огороджуючих конструкцій 1-3 поверхів, а також закінчений монтаж покрівлі. При цьому зауважує, що з моменту перевірки 02 грудня 2016 року до перевірки 4 грудня 2019 року ніякі фактичні будівельні роботи на об`єкті не проводилися, про що було відомо відповідачу. Вказані обставини підтверджуються актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складеного відповідачем 02 грудня 2016 року під час інспектування вказаного об`єкта будівництва, а також загальним журналом.

Стверджує, що з викладеного вище вбачається, що в діях Позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, а судом першої інстанції під час розгляду справи допущена неповнота з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

24.02.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що оскаржувана постанова винесена законно, а справа про адміністративне правопорушення розглядалася з дотриманням процесу.

В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи та наявні докази, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 96 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Судом встановлено, що в 2012 році на замовлення ОСОБА_1 ліцензійним проектувальником - начальником КП «Архітектурно-планувальне бюро» В.І. Бондарцем був виготовлений проект реконструкції гаража в м.Нетішин, вул.Набережна .

Згідно з листа начальника управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Нетішинської міської ради Л.М. Керницької від 14.08.2013 року, ОСОБА_1 видано містобудівними умовами і обмеженнями забудови земельної ділянки

АДРЕСА_2 грудні 2019 року начальником відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради Форсюком В.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 02/2019 від 26.12.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 850 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що замовник реконструкції гаража здійснює будівельні роботи з недодержанням вимог пунктів 4.1, 4.3, 4.8 розділу 7,8 ДБН А. 3.1-5.2016 «Організація будівельного виробництва», ДСТУ Б.В.2.8-43:2011 «Огородження інвентарних площ і ділянок виконання будівельно-монтажних робіт», пунктів 6.19,8.28,8.49,8.50,8.51 ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», табл. 11.1 пункту 11.2 ДБН В.2.3-5-.2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», розділи 6,7,8 ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», розділи 4,5,6,7 ДБН В.1.3-2:2010 «Геодезичні роботи у будівництві», розділи 5, 15 ДБНВ.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель і споруд».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про будівельні норми» (в редакції на час здійснення будівельних робіт) державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про будівельні норми» (в редакції на час здійснення будівельних робіт) застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення. Міжнародні, регіональні та національні (державні) будівельні норми, правила, стандарти інших держав застосовуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання державних будівельних норм здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про будівельні норми»).

Крім того суд звертає увагу, що більшість перелічених відповідачем у його постанові державних будівельних норм розпочали діяти уже після розроблення проекту реконструкції об`єкту будівництва та після фактичного виконання будівельних робіт, а перевірки здійснювалася 16 грудня 2019 року.

Таким чином, станом на час вчинення позивачем на думку відповідача, порушення державних будівельних норм, про які зазначає відповідач у протоколі про адміністративне правопорушення, акті перевірки № 01-07/37-19 від 4 грудня 2019 року та оскаржуваній постанові, не діяли вказані перелічені ним державні будівельні норми.

За приписом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням(проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради Форсюка Віктора Миколайовича по справі про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2019 року №02/2019, а справу провадженням закрити.

Стягнути з відділу державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Сторони у справі № 679/78/20:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: відділ державної архітектурно-будівельної інспекції виконавчого комітету Нетішинської міської ради (адреса місцезнаходження: вул.Шевченка, 1, м.Нетішин, Хмельницька область, 30100, ).

Повний текст судового рішення складено 25.05.2020 року.

Суддя Б.І. Базарник