Справа № 805/3852/16-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами

04 червня 2020 р. Справа №805/3852/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кочанової П.В., суддів Голубової Л.Б, Давиденко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по справі № 805/3852/16-а за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного суду Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року.

В обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 року №2-р(11)2020 в справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII. Положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, Конституційний Суд України визнав неконституційним виключення ст.136 із Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI.

На думку позивача, вказане є підставою для перегляду постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення, яким її позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.

Також, заявник просила розглянути справу без її участі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі №805/3852/16-а. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження колегією у складі трьох суддів на 26.05.2020 року о 13:00 год. Запропоновано сторонам у зв`язку з запровадженням заходів щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу, передбачених постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", а також рішення РСУ №19 від 17.03.2019 обмежити явку до суду та надати пояснення в письмовому вигляді. Окрім того, зазначено, що справу буде розглянуто 04.06.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, які надійшли до суду до 04.06.2020 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.05.2020 року, визначено склад колегії суддів: Кочанова П.В.- головуючий суддя, судді: Троянова О.В., Голубова Л.Б.

У зв`язку з перебуванням судді Троянової О.В. у щорічній основній відпустці з 25.05.2020 року, 26.05.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.05.2020 року, визначено склад колегії суддів: Кочанова П.В.- головуючий суддя, судді: Давиденко Т.В., Голубова Л.Б.

У строк встановлений судом, відповідачем надано відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якому відповідач заперечив проти задоволення заяви. В обґрунтування заперечень зазначив, що суддю ОСОБА_1 було звільнено у відставку 08.09.2016 року, під час дії Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI, яким не передбачено виплату вихідної допомоги. Оскільки Закон України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII набрав чинності з 30.09.2016 року, тому виплата вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою не здійснювалась. Також, відповідач зазначив, що рішення Конституційного суду України від 15.04.2020 року № 2-р(ІІ)/2020 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття вказаного рішення Конституційного суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Оскільки, Закони України та інші нормативно-правові документи не мають зворотної дії у часі, виплата вихідної допомоги на момент звільнення судді Гальченко І.В. не здійснювалась на підставі Законів України та Конституції України.

На підставі зазначеного, відповідач просив суд відмовити у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за виключними обставинами.

Окрім того, відповідач просив суд розглянути справу без участі представника останнього.

25 травня 2020 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, заявником надана відповідь на відзив, в якій остання не погоджується з запереченнями, викладеними у відзиві.

26 травня 2020 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, третьою особою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області надані пояснення, в яких зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(1І)/2020 у справі №3- 311/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні". Вказаним Рішенням встановлено, що положення підпункту 1 пункту 28 розділу 11 Закону України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом цього Рішення - тобто з 15 квітня 2020 року. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. На момент звільнення позивачки з посади судді (постанова Верховної Ради України від 08.09.2016 №1515- VIII) Закон не передбачав виплату вихідної допомоги судді, який звільняється у відставку, у зв`язку з чим відповідно до принципу дії закону в часі, підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами не вбачається.

Згідно з частинами 1, 2 статті 368 КАС України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням положень частини 9 статті 205, частин 1, 2 статті 368 КАС України, враховуючи заяви позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглянути заяву у письмовому провадженні.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Судом установлено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волноваського районного суду Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 18.02.2017 року.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду 05 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі 805/3852/16-а.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року вмотивована, зокрема тим, що звільнення позивача з займаної посади здійснено постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII. Разом з тим, Законом №2453, який діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови №1515-VІІІ, виплата такої допомоги суддям при звільненні не передбачена.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року у справі № 2-р(11)2020 положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII визнано неконституційними.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини 1 якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року № 2 р(11) 2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ. Положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166- VІІ, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У спірному випадку постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року, яку просить переглянути заявник у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , відповідно, це судове рішення не підлягало виконанню.

Відтак, зважаючи на приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, за якими підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, враховуючи, що судове рішення, яке просить переглянути заявник, не підлягало виконанню, суд доходить до висновку про відсутність підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, для перегляду у зв`язку з виключними обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3852/16-а.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.

Тобто, саме з 15 квітня 2020 року втратили чинність положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ, яким виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2019 року у справі № 814/1274/17 зазначив, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішень судом першої інстанції положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ були чинними та підлягали застосуванню, а тому сама наявність Рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при розв`язанні спору.

Таким чином, Рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року № 2-р(11) 2020 на спірні правовідносини не впливає, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами слід відмовити, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3852/16-а - залишити в силі.

При виборі і застосуванні до спірних правовідносин норм права суд врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 820/2462/17, від 05 лютого 2019 року у справі №333/5015/15-а, від 16 жовтня 2018 року у справі №161/3466/16-а.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 248, 250, 256, 263, 361- 369 КАС України, суд,-

У Х В А ЛИ В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по справі № 805/3852/16-а за позовом ОСОБА_1 до Волноваського районного суду Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3852/16-а залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її складення.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням приписів пункту 3 розділу VI КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 червня 2020 року.

Головуючий суддя П.В. Кочанова

Судді Л.Б.Голубова

Т.В.Давиденко