Справа № 473/1482/20
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1482/20
РІШЕННЯ

іменем України

"05" червня 2020 р.Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Козика Олександра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Козика Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.05.2020 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2482788, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 04.05.2020 року о 06 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «VOLVO FH 12-380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на автодорозі Одеса-Мелітополь, 21 км, допустив порушення п.31.4.7 Правил дорожнього руху, в зв`язку з чим позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КпАП України.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною, оскільки провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями (не роз`яснені йому права, не були враховані його пояснення, не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відсутні докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення).

Виходячи з цих обставин ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати вказану постанову, провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 29.05.2020 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Управління патрульної поліції в Одеській області.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Представник третьої особи без самостійних вимог не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому надав письмові пояснення щодо позову. Зазначав, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, зафіксовані у ній факт та обставини правопорушення були належним чином перевірені під час здійснення адміністративного провадження. Водночас, розгляд адміністративної справи відбувався у повній відповідності з вимогами закону, а саме з належною підготовкою справи до розгляду, роз`ясненням та забезпеченням особі, яка притягувалася до відповідальності, передбачених законом прав.

Дослідивши матеріали, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 04.05.2020 року командиром взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Козик О.С. відносно позивача ОСОБА_1 була складена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України, та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 04.05.2020 року о 06 год. 20 хв., рухаючись на автодорозі Одеса-Мелітополь, 21 км, керував транспортним засобом «VOLVO FH 12-380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за відсутності противідкотних упор, чим допустив порушення п.31.4.7«є» Правил дорожнього руху.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення представник поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КпАП України, п. 4 розділу І наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення вимог п. 31.4.7 «є» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.4.7 «є» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: у разі якщо на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т відсутні противідкотні упори (щонайменше два).

Відповідно до ч.1 ст. 121 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст. 7 КпАП України).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України, п.п. 4, 8 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поліцейський при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КпАП України) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КпАП України, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачено КпАП України), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КпАП України, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відеозапису, наданого суду представником третьої особи без самостійних вимог, останній містить лише відеофіксацію складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проте фіксація вчинення останнім адміністративного правопорушення, процедури розгляду адміністративної справи, як це передбачено п. 9 розділу ІІІ Інструкції, відсутня.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КпАП України, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дотримання порядку розгляду адміністративної справи, відповідачем не надано.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як доказ вчинення ним правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, доказів, на підставі яких можливо беззаперечно встановити факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачем не надано.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаних принципів під час розгляду адміністративної справи відповідачем не дотримано.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскаржувану постанову суб`єкта владних повноважень слід визнати незаконною та скасувати, провадження по справі закрити.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 8,9, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Козика Олександра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 2482788 від 04.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 1ст. 121 КпАП України, відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан