Справа № 340/1703/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

02 червня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/1703/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Момонт Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Управління Держпраці у Кіровоградській області, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 24

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу №94/11-28-33-03/НОМЕР_1/ІП-ФС від 21.04.2020 р. у сумі 4 723,00 грн. та №94/11-28-33-03/ НОМЕР_1 /ТД-ФС від 21.04.2020 р. у сумі 47 230,00 грн.

02.06.2020 р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов про накладення штрафу №94/11-28-33-03/НОМЕР_1/ІП-ФС від 21.04.2020 р. у сумі 4 723,00 грн. та №94/11-28-33-03/ НОМЕР_1 /ТД-ФС від 21.04.2020 р. у сумі 47 230,00 грн. Заява мотивована тим, що невжиття заходів щодо зупинення оскаржуваних постанов, які є виконавчими документами, призведе до здійснення виконавчих дій та негативних наслідків для позивача. Крім того, штрафи у загальному розмірі 51 953 грн. є занадто великою сумою для сплати ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 151 КАС України позов може бути зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

З огляду на ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу) про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.

Забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 21.11.2018 р. у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 р. у справі №826/10936/18, від 29.01.2020 р. у справі №640/9167/19.

При цьому заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до п.п.9, 10 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509 (далі за текстом - Порядок №509) штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Згідно з абз.4 п.11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються: органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі за текстом - Закон №1404) визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

З огляду на ч.1 ст.12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону №1404 за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Суд враховує, що оскаржувані постанови №94/11-28-33-03/ НОМЕР_1 /ІП-ФС від 21.04.2020 р. та №94/11-28-33-03/ НОМЕР_1 /ТД-ФС від 21.04.2020 р. про накладення штрафів на ФОП ОСОБА_1 є виконавчими документами, однак заява про забезпечення позову та матеріали справи не містять доказів звернення таких постанов до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Більш того, суд зауважує, що за відсутності доказів звернення оскаржуваних постанов до виконання та за наявності законодавчо встановлених пресічних строків звернення таких постанов до виконання, забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних постанов буде неспівмірним у даній справі.

Зважаючи на викладене суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання такої ухвали.

Дата складання ухвали - 02 червня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт