Справа № 807/71/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 807/71/18 пров. № А/857/6098/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Довгої О. І.
Запотічного І. І.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №807/71/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВАГРОНАФТОТРЕЙД" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу. Водночас скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що первинна скарга була подана відповідачем у визначений процесуальним законом строк, однак ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду була повернута у зв`язку із несплатою судового збору. Покликаючись на ч.8 ст. 169 КАС України, скаржник вказує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення з апеляційною скаргою у встановленому законом порядку. Зазначає, що пропуск строку зумовлений реорганізацією юридичної особи, великим навантаженням на штатну одиницю та малою чисельністю відповідальних осіб за супроводження судових спорів, звільненням головного державного інспектора - відповідальної особи за супроводження даної справи.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Так, статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення права, зокрема, на апеляційний перегляд справи.

Цим конституційним положенням кореспондують приписи пункту 6 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а також норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та статті 13 КАС України, якими закріплено право учасників справи на апеляційний перегляд справи.

Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої цієї статті учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями можуть скористатися правом їх оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Судом враховано, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак, після усунення обставин, які були підставою для повернення апеляційної скарги, її може бути подано повторно. При цьому, у разі повторного подання апеляційної скарги, до неї застосовуються ті ж вимоги, що й у випадку первинного оскарження, у тому числі й дотримання строків на подання апеляційної скарги.

Механізм же реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано главою 1 Розділу ІІІ КАС України.

Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

З матеріалів справи слідує, що повний текст оскаржуваного рішення судом першої інстанції складений 21 вересня 2018 року, копія оскаржуваного рішення вручена відповідачу 28 вересня 2018 року.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року первинну апеляційну скаргу відповідача повернуто у зв`язку із неусуненням недоліку апеляційної скарги протягом строку, встановленого ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху та продовженого ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2019 року.

Повторно з апеляційною скаргою суб`єкт владних повноважень звернувся 05 травня 2020 року, скерувавши апеляційну скаргу на адресу суду першої інстанції засобом поштового зв`язку. Тобто, апеляційна скарга подана після спливу річного строку на апеляційне оскарження, наявності передбачених частиною 2 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України застережень для відмови у відкритті за наведених умов судом не встановлено. Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків.

Щодо покликань скаржника на наявність поважних підстав для поновлення строку, пов`язаних з реорганізацію територіальних органів Державної фіскальної служби, колегія суддів зауважує, що процесуальним законом чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Отже держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу. У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що …у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб….

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про застосування правових наслідків, передбачених ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 299, 321, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 807/71/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний