Справа № 320/4624/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4624/19 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 26 грудня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними щодо відмови здійснити перерахунок пенсії виходячи із 16 годин роботи в зоні ЧАЕС та довідки від 23.10.2001 р. № 265; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, виходячи із 16 годин роботи в зоні ЧАЕС, довідки від 23.10.2001 р. № 265 та рішення суду від 18.09.2001 р.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в травні 2018 року позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 810/1911/18 позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, та з урахуванням факту роботи в зонах ЧАЕС згідно з довідкою № 265 від 23.10.2001 р., маршрутного листа № 983 від 27.04.1986 р. та рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.08.2001 р. у справі № 2-2203.

Зобов`язано Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, та з врахуванням факту роботи в зонах ЧАЕС, 1 зона - 4 години, 2 зона - 36 годин, 3 зона - 120 годин, (всього 160 годин) в період з 27.04.1986 року по 06.05.1986 року, шляхового листа № 983 від 27.04.1986 року, довідки № 265 від 23.10.2001 року та рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.08.2001 року у справі № 2-2203.

Приймаючи зазначене судове рішення, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права, на думку апелянта, не звернув уваги на викладені в позовній заяві посилання на існуюче судове рішення, яким вирішено вказаний спір за того самого предмету, тих самих підстав та між тими самими сторонами, та відповідь Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 4167/03 від 01.07.2019 року.

Апелянт зауважує, що у обох справах предмет доказування є єдиним. Зокрема, у справі № 810/1911/18 судом також досліджувались:

- посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_1 ,

- лист Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 06.12.2017 року № 266/Г-01;

- довідка AT «Факел» від 23.10.2001 року № 265;

- подорожній лист вантажного автомобіля від 27.04.1986 р. № 983;

- рішення Фастівського місцевого міського суду Київської області від 18.09.2001 року у справі № 2-2203.

Таким чином, апелянт зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, здійснивши заміну відповідача з Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у Фастівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та одержує пенсію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_1 від 26.12.2000 р. (а. с. 9).

Експертним висновком Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії позивачу встановлено захворювання, що пов`язане з роботами по ліквідації на ЧАЕС (а. с. 11).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК №123631 від 18.12.2000 р. позивачу довічно встановлено ступінь втрати працездатності 70 %, у зв`язку з професійним захворюванням пов`язаного з роботами на ЧАЕС (а. с. 10).

Маршрутним листом № 983 встановлено, що позивач в період з 27.04.1986 р. по 06.05.1986 р. перебував в зоні ЧАЕС по 16 годин (а. с. 18).

Вказана обставина справи встановлена рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.08.2001 р. у справі № 2-2203 (а. с. 17).

Згідно довідки про заробітну плату № 265 від 23.10.2001 р., виданої АТ «Факел» фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, із якої визначається пенсія, становить 180,09 крб., - за 30.04.1896 р., 350,20 крб., - за 06.05.1986 р.

У грудні 2017 року позивач звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, у якій позивач просив перерахувати йому пенсію, виходячи з розміру відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також у 2019 році позивач звернувся до відповідача з такою ж заявою повторно.

Листом Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 01.07.2019 р. № 4167/03 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вказаної заяви, оскільки відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 р. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 07.11.2018 р. (справа №810/1911/18) здійснено перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, та з урахуванням факту роботи в зонах ЧАЕС згідно з довідкою № 265 від 23.10.2001 р., маршрутного листа № 983 від 27.04.1986 р. та рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.08.2001 р. у справі № 2-2203 (а. с. 13).

Крім того, у даному листі зазначено, що перерахунок відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду проводити недоцільно, оскільки розмір пенсії зменшується.

У адміністративному позові позивач зазначає про існування рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 810/1911/18. Водночас, стверджує, що, на його думку, відповідач замовчує той факт, що необхідно брати за основу 16 год роботи в зоні і ті дані про заробітну плату які вказано у довідці, що необхідні для перерахунку саме на 16 год. Розрахунок тарифної ставки вказано у довідці саме виходячи з 16 годин.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 810/1911/18 визнано протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, та з урахуванням факту роботи в зонах ЧАЕС згідно з довідкою № 265 від 23.10.2001 р., подорожнього листа № 983 від 27.04.1986 р. та рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.09.2001 р. у справі № 2-2203.

Зобов`язано Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, та з врахуванням факту роботи в зонах ЧАЕС, 1 зона - 4 години, 2 зона - 36 годин, 3 зона - 120 годин, (всього 160 годин) в період з 27.04.1986 р. по 06.05.1986 р., подорожнього листа № 983 від 27.04.1986 р., довідки № 265 від 23.10.2001 р. та рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.09.2001 р. у справі № 2-2203.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання протиправними дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії виходячи із 16 годин роботи в зоні ЧАЕС та довідки від 23.10.2001 р. № 265; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, виходячи із 16 годин роботи в зоні ЧАЕС, довідки від 23.10.2001 р. № 265 та рішення суду від 18.09.2001 р.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Колегія суддів зауважує, що підстави позову у справі № 810/1911/18 та справі № 320/4624/19 різняться, оскільки у першому випадку такою підставою слугувала відмова пенсійного органу від 06.12.2017 р. за № 266/Г-01. Натомість, у справі № 320/4624/19 в якості доказу протиправності дій відповідача позивач вказує відмову, датовану 01.07.2019 р. за № 4167/03, у якій йдеться про обставини виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 810/1911/18, якого станом на 06.12.2017 р. не існувало.

З огляду на наведене, доводи апелянта про необхідність закриття провадження у даній справі є безпідставними.

В той же час, як вбачається з доводів адміністративного позову та листа від 01.07.2019 р. № 4167/03 пенсійного органу, правонаступником якого є відповідач, предметом спору є відмова пенсійного органу виконувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 810/1911/18.

У відповідності до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Розділом IV КАС України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Згідно зі ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо того, що зміст ухваленого судом першої інстанції рішення тотожний змісту рішення у справі № 810/1911/18.

В той час як подальший контроль за виконанням цього рішення має відбуватися за процедурою, яка регулюється ст. 383 КАС України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що статтею 383 КАС України передбачено спеціальний порядок звернення позивача з відповідною заявою, зокрема, при її поданні необхідно надати інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, що є важливим в питанні перевірки виконання відповідачем (його правонаступником) рішення суду.

Крім того, відмінність процедури від позовного провадження полягає також у строках звернення з відповідною заявою, формі судового рішення, порядку направлення копій заяви з додатками іншим сторонам тощо.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення даної позовної заяви, оскільки прийняте по суті рішення у даному спорі, фактично, дублює зміст рішення, ухваленого у справі № 810/1911/18, та водночас не містить оцінки належності виконання правонаступником відповідача рішення суду у вказаній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості обґрунтованих.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 139, 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 01.06.2020 р.)