Справа № 1.380.2019.005600
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005600 пров. № А/857/3594/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року, прийняте суддею Гулкевич І.З. в місті Львові, в порядку письмового провадження, у справі №1.380.2019.005600 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті компенсації втрати частини доходу у зв`язку із 27 місячним порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 2520 гривень з 01.05.2016 по 05.08.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.05.2016 по 05.08.2019 із невчасно виплаченої, а саме із запізненням на 27 місяців, пенсії у розмірі 2520 гривень; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 382 КАС України

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. 14.03.2018 набрало законної сили рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/6266/17 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку з 01.01.2016 та виплати позивачу пенсії як пенсіонеру ОВС. Проте, відповідач протиправно не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.05.2016 по 05.08.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права, недотримані норм процесуального права, не повно і всебічно з`ясовані обставини, що мають значення в справі, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно надана оцінка обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ним вказано у позовній заяві та відповіді на відзив про те, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області йому виплачена чергова заборгованість, згідно рішення Галицького районного суду м. Львова, справа 461/6266/17 за травень - серпень 2016 року у розмірі 2520 грн. та не виплачено компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії. Також, 14.03.2018 набрало законної сили рішення Галицького районного суду м. Львова, справа 461/6266/17, за його позовом про визнання протиправним бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку з 01.01.2016 та виплати йому пенсії як пенсіонеру ОВС, яким визнано протиправною бездіяльність останнього, щодо не перерахунку та виплати пенсії йому з 01.01.2016, отже дані обставини не потребують доказування, оскільки встановленні рішенням суду.

Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що підставою для перерахунку та виплати пенсії позивачу була постанова Галицького районного суду м. Львова від 11.12.2017 у справі № 461/6266/17, яка виконана в частині допущення до негайного виконання рішення суду в частині виплати перерахованої пенсії в межах за один місяць, у визначені строки, а саме 22.12.2017. Доплата за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в сумі 1318,36 грн виплачена додатковими відомостями січня 2018 року. Відповідно ГУПФУ у Львівській області на підставі довідки від 22.03.2018 №91-02027 виданої ліквідаційною комісією ГУМВСУ у Львівській області проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016, оскільки відповідно до даної довідки вона є більшою. Доплата за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 - 5590,08 грн. виплачена додатковими відомостями квітня 2018 року. Станом на 01.05.2018 основний розмір пенсії становить 4337,52 грн., пенсійна виплата з надбавками становить 6192,52 грн.

Перерахована пенсія за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 32129,68 грн виплачується ОСОБА_1 з урахування вимог Постанови КМУ №103. На час звернення до суду позивача, постанова КМУ №103, була чинною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування 2520 грн, а суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено повноваження щодо нарахування пенсії.

Просить залишити без змін рішення суду.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

11 грудня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова прийнято постанову у справі №461/6266/17, якою визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з січня 2016 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату його пенсії з 1 січня 2016 року, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268" та довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 30 квітня 2017 року №91-02027 про розмір грошового забезпечення. Постанова суду набрала законної сили 14 березня 2018 року.

На виконання зазначеного рішення суду, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в сумі 32129,68 грн з її виплатою з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова №103), а саме: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно окремою сумою виплачується 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії, тобто 669,37 грн (32129,68/24х50%).

09 вересня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою в якій зазначив, що у зв`язку виплаченою Пенсійним фондом заборгованості з 01.05.2016 по 29.04.2019 у розмірі 2520 грн і це стало його доходом просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.05.2016 по 29.04.2019 із невчасно виплаченої пенсії у розмірі 2520 грн..

09 жовтня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом № 4360/С-20/11.03-06 повідомило позивача, що затримки виплати пенсії не допускалось, підстави для нарахування компенсації втрати частини доходу відсутні.

Не погоджуючись із не нарахуванням та невиплатою позивачу компенсації втрати частини доходів, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області без будь-якого зволікання, у квітні 2018 року провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016. Частину перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5590,08 грн. виплачено позивачу відповідачем у квітні 2018 року, а решту суми нарахованої пенсії виплачувалось у порядку та строки передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а тому вини відповідача у невчасній виплаті доходів позивачу немає.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ №159 від 21.02.2001.

Згідно зі статтею 1 та 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 4 Закону України № 2050-ІІІ передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до положень статті 6 Закону України №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Вказані норми також передбачені у п.6 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, а саме, що компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Статтею 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Отже, з зазначених норм слідує, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем, на підставі довідки ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 22.03.2018 №91-02027 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 виданої на підставі Постанови №103, в якій розмір грошового забезпечення є більшим, ніж у довідці на підставі, якої виконано рішення суду в частині до негайного виконання. Доплата за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5590,08 грн виплачена додатковими відомостями квітня 2018 року, відразу ж після нарахування вказаної суми. Станом на 01.05.2018 основний розмір пенсії становить 4337,52 грн., пенсійна виплата з надбавками становить 6192,52 грн.

Крім цього, перерахована пенсія за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 32129,68 грн виплачувалась ОСОБА_1 у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України №103" Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно окремою сумою в розмірі 669,37 грн.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яка набрала набрала законної сили 24.02.2018, врегульовано питання виплати перерахованих пенсій, в тому числі за спірний період.

Відповідно до п.3 Постанови №103 передбачено перерахування з 01.01.2016 пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови №988.

Виплату перерахованих відповідно до абз. 1 цього пункту Постанови пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Згідно з п.5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до п.3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Постановою №103 внесені зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", а також у Порядок №45.

Отже, з аналізу вищевказаних норм слідує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області, у квітні 2018 року провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року. Частину перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5590,08 грн. виплачено позивачу відповідачем у квітні 2018 року, а решту суми нарахованої пенсії виплачувалось у порядку та строки передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а відтак жодної вини відповідача у невчасній виплаті доходів позивачу немає.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що в даному випадку для вирішення питання щодо розміру компенсації втрати доходів у відповідності до норм Закону №2050-III необхідно встановити факт несвоєчасної сплати відповідачем нарахованих сум пенсії.

Однак, в матеріалах справи відсутні і судом не здобуто доказів того, що позивачем не був своєчасно отриманий з вини органу Пенсійного фонду України нарахований розмір пенсії, а, відтак, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 16.05.2019 у справі №134/89/16-а та від 11.02.2020 у справі №134/87/16-а.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29)

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.005600 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін