Справа № 405/3266/19
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3266/19
Провадження №2-а/405/88/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/3266/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Юхи Віталія Анатолійовича (25030 м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22-б) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до інспектора УПП в Кіровоградській області Юхи В.А., в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі - закрити В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 24.03.2019 року він керував транспортним засобом Mercedes Citan, номерний знак НОМЕР_1 та біля с. Суботці Знам`янського району Кіровоградської області був безпідставно, без пояснення причин зупинений працівником поліції на підставі того, що він (позивач) порушив ПДР України, а саме: заїхав на суцільну лінію дорожньої розмітки, при цьому, на його (позивача) пояснення, що на даній ділянці дороги дорожня розмітка відсутня поліцейський не звернув уваги. В подальшому, порушуючи встановлену процедуру розгляду справи, не пояснивши йому (позивачу) права, поліцейський відразу перейшов до складення постанови, хоча він (позивач) вимагав надати відеодокази порушень ним ПДР України, долучити до матеріалів справи його письмове зауваження, заслухати свідка ОСОБА_2 , яка знаходилася в автомобілі, та надати можливість скористатися правовою допомогою. Вказав, що він наполягав на тому, що лише після надання поліцейському своїх пояснень саме в письмовій формі, він (позивач) буде отримувати копію постанови, однак відповідач, роздрукувавши постанову, не вручив її йому (позивачу) та поїхав на службовому автомобілі в протилежному напрямку. Крім того, вважає, що відповідач на підставі Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, - не мав права виносити постанову на місці зупинки транспортного засобу, а повинен був здійснити розгляд справи у приміщенні УПП у Кіровоградській області. Зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав 19.04.2019 року, строк оскарження 29.04.2019 року, однак оскільки останній день строку є святковим днем, ним (позивачем) було подано позов 02.05.2019 року. При цьому, 25.03.2019 року він в позасудовому порядку оскаржив протиправні дії відповідача до УПП в Кіровоградській області, на що 19.04.2019 року отримав проміжну відповідь про те, що за його скаргою проводиться перевірка, про результати якої буде повідомлено пізніше. Тому, також просить поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову.

Запропоновано позивачу в установлений судом строк усунути розбіжності в написанні свого прізвища, вказавши правильне написання прізвища, відповідно до даних паспорта; надати копію позовної заяви для вручення її відповідачу з оригінальним підписом позивача, а також надати до копії позову його додатки для направлення відповідачу.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище адміністративним позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Від відповідача інспектора УПП в Кіровоградській області Юхи В.А. надійшов відзив на адміністративний позов, зареєстрований в суді 13.08.2019 року за вх. № 20119, в якому (відзиві) відповідач по суті адміністративного позову зазначив, що 24.03.2019 року при здійсненні патрулювання екіпажем (відповідачем та його напарником) було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: як громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, номерний знак НОМЕР_1 на а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка при здійсненні обгону перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим ним (відповідачем) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року. Вважає, що оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, а її зміст обставинам правопорушення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач не надав доказів на спростування наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідач просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Крім того, до відзиву на адміністративний позов відповідачем додано як доказ по справі матеріали відео-фіксації з місця адміністративного правопорушення від 24.03.2019 року, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор та реєстратор службового автомобіля, на носії інформації - DVD-R диску.

Також, 13.08.2019 року відповідач подав до суду клопотання, в якому просить залишити позов без розгляду, оскільки позивачем було пропущено 10-денний строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а на обґрунтування поважності причин пропуску даного строку позивач жодних належних доказів та пояснень не надав.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.03.2019 року інспектором УПП в Кіровоградській області Юхою В.А. винесено постанову серії ЕАВ № 1010040 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 24.03.2019 року о 10 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, номерний знак НОМЕР_1 при здійсненні маневру обгону перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1, чим порушив п.п. 8.5.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного відповідачем інспектором УПП в Кіровоградській області Юхою В.А. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2020 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом та іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 02.05.2019 року звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2020 року, яка, в свою чергу, на місці розгляду справи 24.03.2019 року не була йому вручена, а направлена поштою на його (позивача) адресу, та відповідно, останнім отримана 29.03.2019 року, що підтверджується реєстром відправки № 79 (список № 115) та роздруківкою із сайту Укрпошти, наданими відповідачем.

Поряд з цим, 25.03.2019 року ОСОБА_1 подав на ім`я начальника УПП в Кіровоградській області ОСОБА_3 скаргу на неправомірні дії співробітників патрульної поліції, що стосується викладених у позовній заяві обставин, в якій просив провести перевірку вчиненого правопорушення з боку поліцейських. Листом УПП в Кіровоградській області від 09.04.2019 року № 3-171/41/84/01-2019 року, який ОСОБА_1 отримав 19.04.2019 року, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти, його було повідомлено, що щодо фактів неправомірних дій, викладених у його скарзі, проводиться перевірка, про результати якої його буде повідомлено. Крім того, надіслана копія постанови серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2020 року.

Таким чином, оскільки позивачем в позасудовому порядку оскаржувалися до начальника УПП в Кіровоградській області дії відповідача, пов`язані із винесенням оскаржуваної постанови, суд вважає, що є об`єктивні підстави для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.5 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. (п.п. 8.5.1. ПДР України).

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР України дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Відповідно до п. 1.1 Додатку 2 ПДР України вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у формі порушення розмітки проїзної частини доріг.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й формі необережності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданому відповідачу в якості доказу відео-файлу: «2019-0324_101631_1», який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, позначеному написом «Ф.Ю./Засікан О. ОСОБА_4 . 24.03.19», судом відзначається, що зазначений файл містить запис з відеореєстратору поліцейського автомобіля, на якому (записі) зафіксовано транспортний засіб Mercedes-Benz Citan, номерний знак НОМЕР_1 , який рухається по ділянці дороги за межами населеного пункту в потоці інших автомобілів. При цьому факт здійснення даним автомобілем обгону іншого автомобіля або перетину горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 відсутній. Відтак, даний відеозапис не містить безпосередньої фіксації дій водія ОСОБА_1 , під час керування останнім транспортним засобом, які б вказували на порушення ним п. 8.5.1 ПДР України та містили б ознаки адміністративного правопорушення, виявлення яких відповідачем стало підставою винесення оскаржуваної постанови.

На підставі переглянутих зазначених вище доказів, у вигляді відеофайлу, судом відзначається, що даний відеозапис, за відсутності безпосередньої фіксації на ньому події адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , - не обґрунтовує обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не є даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа - відповідач інспектор УПП в Кіровоградській області Юха В.А. встановив порушення вимог п. 8.5.1 Правил дорожнього руху та прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Орім того, судом відзначається, що особою, яка порушила провадження у справі про адміністративне правопорушення, позивачу інкриміновано порушення п. 8.5.1 ПДР України, яким передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху та наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил, тим самим, зазначений пункт не є імперативною нормою, не встановлює для учасників дорожнього руху жодних правил поведінки та обов`язків, а лише передбачає наявність горизонтальної розмітки як елементу регулювання дорожнього руху при наявності горизонтальної дорожньої розмітки.

Більш того, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить відомостей про місце вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Разом з тим, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року (справа № 5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд вважає необґрунтованим, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого, на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджуються вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП. Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Судом відзначається, що оскаржувана постанова серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року не містить посилання на інші докази (пояснення свідків, речові докази, показання технічних приладів чи технічних засобів тощо) за результатами оцінки яких відповідач встановив порушення вимог п. 8.5.1 Правил дорожнього руху та прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні, що в свою чергу об`єктивно позбавляє суд можливості належним чином дослідити докази по справі про адміністративні правопорушення в разі їх наявності та надати їм відповідну правову оцінку на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: відсутність в діях останнього у відповідній дорожній обстановці порушення вимог розмітки проїзної частини дороги, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб`єктом владних повноважень - інспектором УПП в Кіровоградській області Юхою В.А. не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор УПП в Кіровоградській області Юха В.А., визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та у порушенні ним (позивачем) вимог п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, зокрема, як зазначено у постанові серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року про те, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху виразилося у перетині горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відповідачем відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року відносно ОСОБА_1 , як така, що винесена суб`єктом владних повноважень в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 121, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ВИРІШИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Юхою Віталієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Юхи Віталія Анатолійовича (25030 м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22-б) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1010040 від 24.03.2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Юхою Віталієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.5.1 Правил дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова