Справа № 167/349/20
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №167/349/20
Провадження №2-а/167/9/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Ісакової Н.Ю.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кондюк М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рожище адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скопа Дмитра Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП 18 №233215,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скопа Д.В., Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП 18 №233215.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 26 березня 2020 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скоп Д.В. відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він 26 березня 2020 року о 21 год. 35 хв. в м.Луцьку по вул.Карпенка Карого,2 керуючи автомобілем буксирував причіп в якого не працював задній правий габарит та не пред`явив реєстраційний документ на даний причіп, чим порушив п.31.4.3, 2.1 (в) ПДР України. Зазначає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки поліцейським при винесені оскаржуваної постанови не взято до уваги пояснення позивача, що при початку руху всі освітлювальні прилади в автомобілі та причепі працювали, а несправність могла виникнути під час руху і він її фізично не міг помітити, крім того вказана несправність не є перешкодою в користуванні даним транспортним засобом. У зв`язку з невизнанням вини позивачем в інспектора до нього виникли неприязні відносини і він почав вимагати документи на транспортні засоби. Поліцейським, які там були присутні він пред`явив всі наявні документи на транспортні засоби, в тому числі і свідоцтво про реєстрацію на причіп, однак не надав їм в руки, оскільки побоювався, що вказані документи через неприязні відносини вони йому не повернуть. Разом з тим, під час розгляду справи інспектором поліції було порушено його право на захист. Оскаржувана постанова була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що позбавило позивача можливості приєднати докази його невинуватості у інкримінованих йому правопорушеннях. Враховуючи вищенаведене просить суд скасувати постанову серії ДП 18 №233215 від 26.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП.

Представником відповідачів 27.04.2020 року було подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого вона вважає, що оскаржувана постанова є законною та винесеною з дотримання норм чинного законодавства. На обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що 26 березня 2020 року близько 21 год. 35 хв. поліцейським роти №1 Управління патрульної поліції Скопом Д.В. під час виконання службових обов`язків в м.Луцьку по вул.Карпенка Карого,2 було помічено, що водій керуючи транспортним засобом «Hundai ІX3», номерний знак « НОМЕР_5 » буксирував причіп ПВА ( У6 ), номерний знак НОМЕР_4 в якого не працював правий габарит у темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 ПДР України. Після чого водій вищевказаного транспортного засобу був зупинений та проінформований про технічну несправність причіпу. Поліцейський на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.4 ПДР України оголосив законні вимоги щодо пред`явлення документів, які зазначені в п.2.1 ПДР України, на що позивач відповів відмовою, оскільки стверджував, що його зупинили безпідставно. Водій створив конфліктну ситуацію та не пред`явив запитувані документи. В подальшому позивач надав для ознайомлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом та пред`явив незрозуміле та не чітке фото з мобільного телефона, стверджуючи, що це є реєстраційний документ на причіп, проте фото з мобільного телефону не підтверджує що це чинний реєстраційний документ, тому не було прийняте до уваги поліцейським. Вказана обставина зафіксована за допомогою нагрудного реєстратора поліцейського. У відповідності до вимог ст.279 КУпАП, з урахуванням положень ст.280 КУпАП поліцейським було проведено повний та об`єктивний розгляд відносно позивача, враховано пояснення останнього, з`ясовано всі обставини справи, дотримано процедуру та порядок складення адміністративних матеріалів та прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП шляхом об`єднання вчинених правопорушень за ч.2 ст.36 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Після чого ознайомив з нею позивача та вручив її копію під підпис. Також зазначає, що не відповідають дійсності доводи позивача про порушення його права на захист, оскільки юридичну допомогу позивачу надавали по телефону. Посилання позивача на незаконність дій поліцейського у зв`язку з розглядом справи на місці без його перенесення є необгрунтованим, оскільки відповідно до ч.ч.1, 2 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься посадовими особами на місці вчинення правопорушення. Враховуючи вищенаведене просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у його позові, просив їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кондюк М.М. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач інспектор взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скоп Д.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, здійснивши перегляд відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, наданого стороною відповідача, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 березня 2020 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скопом Д.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія ДП 18 №233215 на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4).

З оскаржуваної постанови вбачається, що 26 березня 2020 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_1 в м.Луцьку по вул.Карпенка Карого,2 керуючи транспортним засобом «Hundai ІX3», номерний знак « НОМЕР_5 » буксирував причіп ПВА (У6), номерний знак НОМЕР_4 в якого не працював задній правий габарит у темну пору доби та не пред`явив реєстраційний документ на причіп, чим порушивп.п.31.4.3, 2.1 в ПДР України, тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП.

Пунктом 31.4.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Статтею 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п.2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року №630 затверджений національний стандарт України з набранням чинності з 1 липня 2011 р. ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання (далі - ДСТУ 3649:2010).

У розділі 6 ДСТУ 3649:2010 закріплені вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів, зокрема, вимоги до зовнішніх світлових приладів.

Відповідно до п.6.1.4 розділу 6 ДСТУ 3649:2010 сигналізатори вмикання світлових приладів мають бути роботоздатні та мати передбачені конструкцією символи.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

З наданого відеозапису слідує, що 26 березня 2020 року близько 21 год. 35 хв. працівниками поліції був зупинений автомобіль «Hundai ІX3», номерний знак « НОМЕР_5 », який буксирував причіп ПВА (У6), номерний знак НОМЕР_4 в якого не горів задній правий габарит в темну пору доби. Після того, як працівники зупинили автомобіль, встановили, що ним керував позивач, що ним не заперечувалося у судовому засіданні. Подальше спілкування зафіксоване на наданому диску.

Отже, належними та допустимими доказами підтверджений факт буксирування позивачем причепа в якого не горів задній правий габарит.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача, що задній правий габарит перестав працювати під час руху автомобіля, оскільки вказане не спростовує того факту, що задній правий габарит, на час руху автомобіля не працював, а отже позивачем, як водієм транспортного засобу, не забезпечено виконання п.6.1.4 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» щодо роботоздатності світлових приладів.

Отже, доводи позивача про те, що задній правий габарит перестав працювати у дорозі не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2.1. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

При цьому, як встановлено судом та вбачається з оглянутого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, інспектор поліції неодноразово пропонував позивачу надати йому реєстраційний документ на причіп, на що позивач неодноразово відмовлявся, мотивуючи свою відмову тим, що його незаконно зупинено та адміністративного правопорушення він не вчиняв.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідач, всупереч його усним клопотанням, не відклав розгляд справи на інший час, а також не забезпечив доступу його захисника, суд зауважує, що з характеру спілкування позивача з працівниками поліції, яке зафіксоване на боді-камери, слідує, що він не подавав письмових клопотань про відкладення розгляду справи, а його усні клопотання зводилися до незгоди з вчиненим адміністративним правопорушенням. Крім того, під час розгляду справи юридична допомога позивачу надавалась в телефонному режимі, що вбачається з відеозапису.

Також, позивач мав змогу скористатися правовою допомогою на стадії оскарження спірної постанови до суду, як до органу, який правомочний розглядати скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, і всі його доводи та заперечення були вислухані судом та враховані під час прийняття рішення, чим було забезпечено право на доступ до справедливого суду, яке гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема в частині забезпечення права на захист.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача про необхідність складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення на місці події виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП імперативно визначено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Оскільки, розгляд справ про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП, у відповідності до ст.222 КУпАП, віднесений до компетенції органів Національної поліції, тому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 правомірно не складався.

Крім того, у своєму адміністративному позові ОСОБА_1 вказує на обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року № 536/583/17 та від 14.03.2018 року №760/2846/17, які відповідно до положень ст.242 КАС України повинні враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як слідує зі змісту позовної заяви останнім не було зазначено, а відтак і не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що даних правопорушень він не вчиняв, а також доказів порушення відповідачем процедури розгляду справи, передбачених, зокрема, вимогами ст.ст. 268,280, 283 КУпАП.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема, відеозаписом події, доведений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення, а спірну постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 121, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, на підставі ст.ст. 72-77, 251, 254, 286 КАС, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скопа Дмитра Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП 18 №233215 залишити без задоволення.

Постанову інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Скопа Дмитра Володимировича серії ДП 18 №233215 від 26.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» визначені законом процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Рішення в повному обсязі складено 04.06.2020 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч