Справа № 742/1140/20
Суддя: Коротка А. О.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/37/20
Єдиний унікальний № 742/1140/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі - Здоровець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП№2 Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Поповича Ігоря Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №030105 від 26.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАА №030105 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 26.04.2020 року поліцейським Прилуцького відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Поповичем Ігорем Дмитровичем про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.121 КУпАП України, ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що постанову складено з порушенням положень КУпАП України та виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

В судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву до суду, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.15).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.12).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

26.04.2020 року поліцейським СРПП№2 Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Поповичем І.Д. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 030105, відповідно до змісту якої водій ОСОБА_1 26.04.2020 року о 23 год. 35 хв. керував автомобілем «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Прилуки, в/м 12, поблизу будинку №149, в якому не працює, а саме: відсутній замок кришки багажника і паливного баку, чим порушив п.п.31.4.7 (г) ПДР, за що на нього було накладено штраф в розмірі 340,00 грн (а.с.6).

Проте, як зазначає в своєму позові ОСОБА_1 , при зупинці його автомобіля він пояснив поліцейському, що жодним чином не порушував Правил дорожнього руху і відповідно не скоював адміністративного правопорушення, так як замок кришки багажника, який також фіксує планку, що закриває горловину паливного баку з гвинтовою кришкою, знаходиться в штатному місці і в робочому стані, що дозволяє здійснювати запірну функцію, тобто кришка багажника та планка перебували саме в закритому стані, а якщо б замок не працював, він би не фіксував кришку багажника і планку горловини паливного баку в закритому стані, тому під дією торсіонних пружин кришка багажника була б відкрита. При цьому у замку була відсутня лише личинка, яка слугує виключно для забезпечення секретності замка та унеможливлення стороннього доступу до багажника, не впливаючи на його безпосередню функцію щодо закривання, що також підтверджується зробленими позивачем фотознімком (а.п.8) та відео фіксацією процесу відкривання-закривання кришки багажника (а.п.14).

Відповідно до пункту «г» пункту 31.4.7 ПДР встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей, пов`язаних з не роботою передбачених конструкцією замків дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла, тобто серед вказаного переліку несправностей відсутня така несправність як не робота замка кришки багажника, як зазначено в оскаржуваній постанові про адмінправопорушення.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ст.121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до викладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Проте, в порушення вимог ст.283 КУпАП, поліцейським Поповичем І.Д. не конкретизовано та чітко не сформульовано норму права (статтю, її частину), а в даному випадку, яку саме з одинадцяти частин статті 121 КУпАП він застосував, тобто не конкретизовано нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі наведених норм законодавства суд приходить до висновку про те, що відповідач, застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на жодні докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 3 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13.10.2008 року №534 "Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1107/15798, передбачено, що за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану КТЗ за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві. В порушення наведених норм законодавства, поліцейським не було складено відповідного акту перевірки КТЗ, копію акту на місці зупинки т/з також надано не було. До протоколу про адміністративне правопорушення відповідний акт не додано. Відсутність акту перевірки КТЗ на технічну несправність, який є основним законним доказом технічної несправності, виключає таку несправність.

При цьому необхідно також врахувати і практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin V. Russia", заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, який серед іншого, зазначив, що "...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)".

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову не направив, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП, не надав.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а позивачем надано ряд доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА18 №030105 від 26.04.2020 року прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного адміністративного позову у повному обсязі шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.2, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_2 , до поліцейського СРПП№2 Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Поповича Ігоря Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №030105 від 26 квітня 2020 року - задовольнити.

Постанову серії БАА №030105 від 26 квітня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_2 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за порушення ст.121 КУпАП, винесену поліцейським СРПП№2 Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Поповичем Ігорем Дмитровичем - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01.06.2020 року

Суддя А.О.Коротка