Справа № 359/10953/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення без руху

02 червня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Є.В., перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України до громадянина Індії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 288 КАС позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду першої інстанції було проголошено 28 листопада 2018 року та згідно наявної у матеріалах справи росписки отримано відповідачем у цей же день, однак апеляційна скарга надіслана до суду першої інстанції лише 22 травня 2020 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто з порушенням строків, передбачених ст.288 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обрунтування клопотання зазначено, що з метою отримання професійної юридичної допомоги щодо оскарження рішення суду першої інстанції відповідач звернувся з проханням призначити йому захисника, проте вказані дії були вчинені не одразу. Крім того, зазначено, що у зв`язку з територіальною віддаленістю робочого місця захисника та місцезнаходженням відповідача, у якого знаходяться всі матеріали по оскаржуваній справі, формування всього необхідного пакету документів та підготовка позовної заяви забрало чимало часу. Також апелянт послався на запровадженя Кабінетом Міністрів України ряду карантинних заходів на території України відповідно до Постанови від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями в суді першої інстанції, можуть скористатися правом їх оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

В даному випадку судом встановлено, що викладені апелянтом у заяві про поновлення строку на звернення до суду обставини не є поважними та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами для звернення до суду.

Зокрема, відповідно до матеріалів справи відповідач був присутній під час оголошення судом першої інстанції рішення та в той же день (28 листопада 2019 року) отримав повний текст рішення суду, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Таким чином, останній день на подання апеляційної скарги 09 грудня 2019 року, проте апеляційна скарга подана представником відповідача засобами поштового зв`язку лише 12 травня 2020 року, тобто з пропуском більш ніж п`яти місяців.

Суд зазначає, що представником апелянта не надано переконливих доказів того, що відповідач звертався або не міг протягом встановленого законодавством строку звернутися за правовою допомогою для підготування апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що відповідач звернувся з проханням призначити йому захисника, проте вказані дії були вчинені не одразу, суд вважає необгрунтованими, оскільки такі не підтверджені жодними належними доказами.

Враховуючи викладене, апелянту необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та докази на підтвердження зазначеного.

Частиною 2 статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За змістом частин 1 та 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк на їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення установлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 288, 298, 328, 329 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2019 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали. Недоліки можуть бути усунуті шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

У разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки визначені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Є.В. Чаку