Справа № 160/4141/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 червня 2020 року Справа № 160/4141/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року провадження у справі №160/4141/20 було відкрито, та призначено розгляд справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
Позивач зазначає, що TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» отримало вищезазначене рішення - 12.02.2020 р.
TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» вважає, що рішення винесені відповідачами є незаконними, необґрунтованими, та такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов 'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.
Водночас, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що в липні-серпні 2019 р. TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» взагалі не мало можливості своєчасно сплатити єдиний внесок оскільки, 18.06.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. відкрито виконавче провадження №59376085 з виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області про забезпеченні позову №904/1383/19 від 08.04.2019 р., якою накладено арешт на майно TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» та грошові кошти, що містяться на всіх рахунках TOB «НЗСТ «ЮТІСТ», а саме: № НОМЕР_1 в AT КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299; № НОМЕР_2 в AT КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299; № НОМЕР_3 в AT «Банк Кредит Дніпро» МФО 305749; № НОМЕР_4 в AT «Банк Кредит Дніпро» МФО 305749; № НОМЕР_5 в AT «АКБ «КОНКОРД» МФО 307350; № НОМЕР_6 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_7 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_6 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_8 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_9 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_10 в AT «ПУМБ» МФО 334851; НОМЕР_11 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_12 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_13 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_14 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_15 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023, та будь-яких інших існуючих рахунках TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» в межах суми 5819037,56 грн. (пять мільйонів вісімсот дев`ятнадцять тисяч тридцять сім гривень 56 копійок).
17.10.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувану, якою припинено чинність арешту майна TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.
У період з 18.06.2019 р. по 17.10.2019 р. TOB «НЗСТ «ЮПСТ» було позбавлено можливості своєчасно сплачувати єдиний внесок.
Позивач також посилається на п.8 ст.56 ПК України, якою визначено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.
Позивач зазначає, що якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягм 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
07.05.2020 р., на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, шляхом електронного зв`язку, повноважним представником відповідача-1 було направлено відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464, та Інструкцією про плрядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №449.
Представник відповідача-1 зазначає, що відповідно до ч.12 ст.9 ЗУ №2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені ЗУ №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Відповідно до п.5 р.4 Інструкції №449, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
Представник відповідача-1 зазначає, що останній додає до відзиву на позовну заяву розрахунок пені та штрафної санкції, який здійснено по періодам (з урахуванням усіх зарахувань коштів з боку позивача.
При цьому, представник відповідача-1 зазначає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що відповідно до п.6.8 Інструкції №449 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Відтак, за рахунок коштів, які надходили від позивача здійснювалось погашення недоїмки, яка утворилась в попередні періоди, але не в повному обсязі.
Щодо нарахування штрафу та пені в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, представник відповідача-1 зазначає наступне.
Відповідно до ч.12 ст.9 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до п.1 ст.19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Відповідно до п.5 ст.19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.
Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).
Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
Як зазначає повноважний представник відповідача, в підтвердження законності винесеного рішення контролюючий орган подає витяг з індивідуальної картки платника податків ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» та розрахунок штрафних санкцій.
Так, позивачем самостійно нараховувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування але не сплачувався в строк встановлений ЗУ №2464.
Контролюючим органом у поданому відзиві від 07.05.2020 р. наведено приклад нарахування пені.
Платник, 05 вересня 2016 року здійснює сплату платежу у сумі 3000 гривень. На фактично сплачену суму недоїмки (3000 грн.) нараховується пеня.
Сума пені розраховується за такою формулою:
де У - сума пені, що нараховується на фактично сплачену суму недоїмки зі сплати єдиної1 внеску (округлюється до другого десяткового знака);
S - фактично сплачена сума недоїмки зі сплати єдиного внеску;
К - кількість днів прострочення платежу;
0,1 % - ставка для нарахування пені згідно з частиною десятою статті 25 Закону. Приклад:
У = 3000 х 18 х 0,1 %, У = 54,00.
Таким чином, нарахована платнику пеня складає в сумі 54,00 гривні.
У поданому відзиві від 07.05.2020 р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було також зазначено, що у платника податків систематично виявлялися порушення законодавства з питань збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
На підставі викладеного вище, та з посиланням на відповідні норми чинного податкового законодавства, повноважний представник відповідача-1 просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
12.05.2020 р. шляхом поштового зв`язку, повноважним представником відповідача-2 було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Щодо строків розгляду скарги платника податків представник відповідача-2 зазначає наступне.
Відповідно до п.1.3 ст.1 ПК України, не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).
Згідно до абз.6 п.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 8 липня 2010 року №2464-VI, скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Відповідно до абз.7 п.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 8 липня 2010 року №2464-УІ, визначено що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Відповідно до положень цього Порядку, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис.
Щодо оскарження рішення про результати розгляду скарги в судовому порядку представник відповідача-2 зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч.19, п.1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Рішення ДПС України №10618/6199-00-08-06-01-06 від 24.03.2020 р. про результати розгляду скарги не є актом індивідуальної дії, не порушує прав або інтересів позивача у розумінні положень КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник відповідача-2 зазначає, що Верховним Судом у постановах від 26.03.2019 р. по справі №810/869/16 та постанові від 18.06.2019 р. по справі №826/7961 /16 було зроблено наступні висновки: само по собі рішення, прийняте за результатами вирішення податкового спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків.

На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача-2 просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі, враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 02.06.2020 р.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка від 01.06.2020 р. №95, складена начальником відділу управління персоналу А.В. Шевченко, в тексті якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна перебувала у щорічній відпустці, а саме: з 04.05.2020 р. по 08.05.2020 р.; з 12.05.2020 р. по 15.05.2020 р.; з 18.05.2020 р. по 22.05.2020 р.; з 25.05.2020 р. по 29.05.2020 р.

Відповідно до ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») є юридичною особою, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

30.01.2020 р. Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області було сформовано відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») рішення № від 30.01.2020 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») застосовано штраф у розмірі 193804,03 грн., та нараховано пеню у розмірі 12519,55 грн.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») було направлено на адресу Державної фіскальної служби України скаргу на рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.01.2020 р.

24.03.2020 р. Державною податковою службою України було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») рішення про результати розгляду скарги, яким рішення № від 30.01.2020 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску залишено без змін, а скаргу ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» від 20.02.2020 р. №28-06 - без задоволення.

18.06.2019 р. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком Віктором Анатолійовичем розглянуто заяву про примусове виконання рішення від 14.06.2019 р., вих.№982, підписана уповноваженою особою за дорученням Козарь Ю.І., про примусове виконання ухвали про забезпечення позову №904/1383/19 виданої 08.04.2019 р. Господарським судом Дніпропетровської області, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2019 р. ВП №59376085 якою накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «НЗСТ «ЮТІСТ» та грошові кошти, що містяться на всіх рахунках TOB «НЗСТ «ЮТІСТ», а саме: № НОМЕР_1 в AT КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299; № НОМЕР_2 в AT КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 305299; № НОМЕР_3 в AT «Банк Кредит Дніпро» МФО 305749; № НОМЕР_4 в AT «Банк Кредит Дніпро» МФО 305749; № НОМЕР_5 в AT «АКБ «КОНКОРД» МФО 307350; № НОМЕР_6 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_7 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_6 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_8 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_9 в AT «ПУМБ» МФО 334851; № НОМЕР_10 в AT «ПУМБ» МФО 334851; НОМЕР_11 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_12 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_13 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_14 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023; № НОМЕР_15 в AT «УКРСОЦБАНК» МФО 300023, та будь-яких інших існуючих рахунках TOB «НЗСТ «ЮТІСТ» в межах суми 5819037,56 грн. (пять мільйонів вісімсот дев`ятнадцять тисяч тридцять сім гривень 56 копійок).

17.10.2019 р. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком Віктором Анатолійовичем, при примусовому виконанні ухвали про забезпечення позову №904/1383/19 виданої 08.04.2019 р. Господарським судом Дніпропетровської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 17.10.2019 р. ВП №59376085, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

В матеріалах справи також містяться відомості, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 р. у справі №904/6023/19 відкрити провадження у справі №904/6023/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб"ЮТІСТ", 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, .

Визнано грошові вимоги Приватного підприємства "НІКА - ЕМПОРІ Н", м. Нікополь до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб"ЮТІСТ", 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, на суму 4 941 272, 34 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 02.01.20р.

Введено процедуру розпорядження майном боржника строком до 170 календарних днів, до 20.06.2020р.

Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб"ЮТІСТ", 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, призначено арбітражного керуючого Венську Оксану Олександрівну, свідоцтво №174 від 24.04.13р. (адреса: 49000, м. Дніпро, а/с 162, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Кандидатури арбітражних керуючих Фоменко М.С., Дворніченка О.О., Мудрика І.В. - відхилено.

Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Венській О.О. у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, авансованих боржником на депозитний рахунок господарського суду Дніпропетровської області.

Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони ТОВ "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) ТОВ "Нікопольський завод сталевих труб"ЮТІСТ" приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб"ЮТІСТ", 53201, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, .

З метою виявлення кредиторів боржника оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство ТОВ "Нікопольський завод сталевих труб"ЮТІСТ" на офіційному веб - порталі судової влади України.

Зобов`язано розпорядника майна Венську О.О. надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати у строк до 12.02.2020р. до господарського суду Дніпропетровської області.

Зобов`язано арбітражного керуючого не рідше одного разу на місяць надавати господарському суду (комітету кредиторів) звіт про свою діяльність з моменту призначення господарським судом.

Зобов`язано розпорядника майна підготувати та надати в межах строку процедури розпорядження майном господарському суду аналіз фінансово - господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

Зобов`язано боржника надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимогу для підготовки аналізу фінансово - господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках.

Зобов`язано боржника надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна.

Зобов`язано розпорядника майна провести в строк до 02.03.2020р. інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в 10-ти денний строк після закінчення інвентаризації.

Згідно ст. 78 Податкового кодексу України, копію ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство направлено до органу державної податкової служби за місцезнаходження боржника для розгляду питання щодо проведення позапланової перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) та вжиття заходів, передбачених чинним законодавством. Матеріали за результатами перевірки направити суду для долучення до справи про банкрутство.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом МФУ від 20.04.2015 р. №449 та зареєстрованою в Мінюсті України 07.05.2015 р. №26953.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і обєктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту); дипломатичні представництва і консульські установи України, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами; дипломатичні представництва і консульські установи іноземних держав, філії, представництва та інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), розташовані на території України; підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу"; патронатних вихователів, батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомних батьків, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту; осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини; одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства; інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції (у тому числі постійне представництво інвестора-нерезидента), що використовує працю фізичних осіб, найнятих на роботу в Україні на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем в Україні, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; 5-1) члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.ч.10, 12 ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч.10 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч.13 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Відповідно до ч.15 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Відповідно до ч.16 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до п8 ч.6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до п.5 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), за формою згідно з додатком 15 до цієї Інструкції. Розрахунок зазначеної штрафної санкції здійснюється за даними акта документальної перевірки платника єдиного внеску.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, підставою для винесення контролюючим органом рішення № від 30.01.2020 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску стало порушення позивачем норм ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд зазначає, що повноважним представником позивача - ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») не було надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст.73-76 КАС України щодо протиправності прийнятого контролюючим органом рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.01.2020 р., окрім зазначеного, що рішення прийнято всупереч того, що 02.01.2020 р. Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/6023/19 про банкрутство ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ»), та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 02.01.2020 р.

Зазначені вище доводи позивача спростовуються наступним.

Суд зазначає, що правовідносини сторін, що виникали у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів до 21.10.2019 р. регулювались ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до якого регулювались умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

З прийняттям 18.10.2018 р. Верховною Радою України Кодексу України з процедур банкрутства та набранням останній чинності 21.04.2019 правовідносини сторін, що виникають у сфері встановлення умов та порядку відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи регулюються нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного вище, та з урахування норм чинного процесуального законодавства, яке регулює спірні правовідносини у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

2. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

3. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

4. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом.

5. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

6. Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

7. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

8. Правові наслідки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовуються, якщо провадження у справі припинено на підставі пункту 11 частини першої статті 83 цього Закону.

9. Активи боржника, які перебувають у податковій заставі, можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, про що виноситься ухвала у судовому засіданні за участю органу доходів і зборів.

Статтею 41 Кодексу України з процедур банкрутства визначено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

1. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

2. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

3. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

4. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли внаслідок відмови боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

5. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

6. Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

7. Боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).

Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів.

У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.

8. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

Під час процедури санації боржника за клопотанням забезпеченого кредитора господарський суд може прийняти рішення про припинення дії мораторію щодо майна боржника, яке є предметом забезпечення, якщо таке майно не задіяне у виконанні плану санації боржника або є швидкозношуваним предметом чи товаром, що швидко псується.

9. Правові наслідки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовуються, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що господарським судом не виявлені ознаки неплатоспроможності боржника.

10. Активи боржника, що перебувають у податковій заставі, можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, про що виноситься ухвала у судовому засіданні за участю контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то, відповідно, і не приймає заходів, спрямованих на їх забезпечення.

З урахуванням того, що строк виконання зобов`язань зі сплати єдиного внеску у ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» настав після введення мораторію, відповідно дія мораторію на виконання цих зобов`язань зі сплати єдиного внеску не поширюється.

Судом встановлено, що ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» належним чином не виконувались вимоги ст.9 ЗУ №2464, а саме: єдиний внесок за листопад 2016 р., липень - серпень 2019 р. сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

Відтак, суд зазначає, оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.01.2020 р. Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, у відповідності до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень безпосередньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення якого спрямовано це рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.01.2020 р. Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області щодо прийняття рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.01.2020 р.; зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» щодо виключення штрафу у розмірі 193 804,03 грн. та пені у розмірі 12 519,55 грн., що разом складає - 206 323,58 грн.; скасування рішення про результати розгляду скарги №10618/6199-00-08-06-01-06 від 24.03.2020 р., винесене Державною податковою службою України є похідними вимогами від позовної вимоги щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.01.2020 р. Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.

Оскільки у задоволенні позовної вимоги щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.01.2020 р. Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - відмовлено, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області щодо прийняття рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.01.2020 р.; зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» щодо виключення штрафу у розмірі 193 804,03 грн. та пені у розмірі 12 519,55 грн., що разом складає - 206 323,58 грн.; скасування рішення про результати розгляду скарги №10618/6199-00-08-06-01-06 від 24.03.2020 р., винесене Державною податковою службою України є похідними вимогами від позовної вимоги щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.01.2020 р. Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області відмовити також.

Вирішуючи питання про сплату судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 06.04.2020 р. №151 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 9 400,85 (дев`ять тисяч чотириста грн., 85 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») (пр.Трубників, 56, м.Нікополь, Дніпропетровська обл., 53201) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м.Дніпро, 49005), Державної податкової служби України (Львівська пл.8, м. Київ, 04053) про визнати дій щодо прийняття рішення № від 30.01.2020 р. протиправними; скасування рішення № від 30.01.2020 р.; зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 9 400,85 (дев`ять тисяч чотириста грн., 85 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» (ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ») (пр.Трубників, 56, м.Нікополь, Дніпропетровська обл., 53201) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м.Дніпро, 49005), Державної податкової служби України (Львівська пл.8, м. Київ, 04053) про визнати дій щодо прийняття рішення № від 30.01.2020 р. протиправними; скасування рішення № від 30.01.2020 р.; зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова