Справа № 373/577/20
Суддя: Залеська А. О.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/577/20
Номер провадження 2-а/373/19/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого-судді Залеської А.О.

при секретарі Тітровій І.В.,

за участі скаржника Гаркун Н.В.,

державного виконавця Білодід І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оскарження дій та рішень державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, поданою у виді скарги на дії та рішення державного виконавця, та просить скасувати постанову, видану державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника у ВП № 61342349 по стягненню витрат в сумі 300 грн 00 коп. та постанову, видану державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 17.04.2020 у ВП № 61342135 по стягненню витрат в сумі 300 грн. 00 коп. А також просить зобов`язати Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений на карткові рахунки ОСОБА_1 в установах банку.

Вимоги вищевказаної заяви обґрунтовані тим, що 04.03.2020 на адресу ОСОБА_1 простою поштовою кореспонденцією надійшов лист від Переяслав-Хмельницького МР ВДВС, де містились дві постанови державного про відкриття виконавчого провадження за постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.01.2020 (справа № 373/2011/19), а саме: Постанова державного виконавця Свириденко Я.В., яка була винесена 21.02.2020 у ВП№61342349 про стягнення присудженого судом штрафу в розмірі 170,00 грн. та 17,00 грн. виконавчого збору та Постанова державного виконавця Білодід І.Ю., яка була винесена у ВП №61342135 про стягнення присудженого судом судового збору 420,40 грн. та 42,04 грн. виконавчого збору

У десятиденний строк від дня отримання вказаних постанов, а саме: 08.03.2020 нею було сплачено 256 грн 00 коп. по ВП №61342349, а 15.03.2020 вона сплатила 534 грн 44 коп. по ВП №61342135, оскільки саме такі суми були виставлені до оплати в автоматизованій системі виконавчого провадження, куди вона зайшла через систему Інтернет за посиланням в постанові. Отже, свій обов`язок в обох виконавчих провадженнях вона виконала повністю, без зволікань та пересвідчилась в цьому через автоматизовану систему ВП, де не було вказано ні копійки боргу.

Однак, 03.04.2020 за місцем її роботи до ФГ «Колосок» надійшов лист з Переяслав-Хмельницького ВДВС з постановою державного виконавця Білодід І.Ю. від 31.03.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, де йшлося про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 420 грн 40 коп., а також виконавчого збору/ витрат в розмірі 492 грн 04 коп. по ВП № 61342135.

Після її звернень до органів державної виконавчої служби за роз`ясненнями, вищевказана постанова від 31.03.2020 була відкликана начальником Переяслав-Хмельницького ВДВС листом від 17.04.2020.

24.04.2020 на адресу ФГ «Колосок», за місцем її роботи знову надійшов лист від Переяслав-Хмельницького ВДВС, де в одному конверті була постанова державного виконавця ОСОБА_2 про стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 17.04.2020 на суму витрат 300 грн (ВП № 61342135) та ще одна постанова цього ж державного виконавця про стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 15.04.2020 на суму витрат 300 грн (ВП № 61342349).

В судовому засіданні ОСОБА_1 до обґрунтувань, викладених в позовній заяві додала, що здійснюючи у березні 2020 року оплату виставлених платежів по вказаним виконавчим провадженням, через автоматизовану систему виконавчих проваджень вона перевірила, що додаткових витрат державного виконавця виставлено не було і система показала повну відсутність будь-якої заборгованості після оплати. А тому вважає, що виставлені до стягнення додаткові витрати 300,00 грн + 300,00 грн за постановами від 15.04.2020 та від 17.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату є необґрунтованими та неправомірними діями державного виконавця.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що їй не було надіслано відповідачем постанови про стягнення додаткових витрат та не було надано їх розрахунку, в результаті чого вона була позбавлена можливості ознайомитись з усіма діями державного виконавця у виконавчих провадженнях №61342349 та №61342135 та їх вартістю, що охоплені сумою 600,00 грн (300грн + 300грн). Тому постанови про звернення стягнення на заробітну плату для покриття цих витрат вважає незаконними та просить скасувати.

Щодо зобов`язання державного виконавця зняти накладений ним арешт на кошти, то ОСОБА_1 пояснила, що про блокування банківської зарплатної картки їй стало відомо 28.02.2020, коли вона звернулась в ПриватБанк для здійснення операції за допомогою картки. Оплативши без будь-яких зволікань виставлені до стягнення суми, вона сподівалась, що арешт з її карткових рахунків буде знято автоматично у зв`язку з повним виконання свого обов`язку. Але цього не сталось, натомість почали з`являтись нові постанови про звернення стягнення на заробітну плату за якісь незрозумілі їй витрати.

Представник відповідача державний виконавець Переяславу-Хмельницького ВДВС Білодід І.Ю. не визнала вимоги скарги та пояснила наступне.

21.02.2020 було відкрито два виконавчих проваджень на виконання постанови суду у справі № 373/2011/19 про адміністративне правопорушення.

За одним провадженням ВП № 61342135 боржник ОСОБА_1 мала сплатити 420,40 грн судового збору та 42,04 грн. виконавчого збору, а також 69 грн. додаткових витрат, що виставляється автоматично. А тому всього до сплати в автоматизованій системі при відкритті провадження 21.02.2020 була виставлена сума 534,44 грн., яка дійсно була повністю оплачена боржником 15.03.2020

За іншим провадженням ВП № 61342349 боржник ОСОБА_1 мала сплатити 170,00 грн присудженого судом штрафу та 17,00 грн. виконавчого збору, а також 69 грн. додаткових витрат, що виставляється автоматично. А тому всього до сплати в автоматизованій системі при відкритті провадження 21.02.2020 була виставлена сума 256,00грн, яка дійсно була повністю оплачена боржником 09.03.2020

До того моменту, як ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання у виконавчих провадженні, постановою державного виконавця від 25.02.2020 було накладено арешт на кошти боржника (ВП №61342349).

Представник відповідача також підтвердила, що після повної оплати боржником всіх стягнень, вона як державний виконавець не помітила в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутності боргу у ОСОБА_1 та помилково 31.03.2020 винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника (ВП № 61342135)

Щодо оскаржуваних аналогічних постанов від 15.04.2020 та від 17.04.2020, винесених державним виконавцем ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника на суму 600 грн ( ВП № 61342349 300 грн + ВП №61342135 -300 грн), то представник державної виконавчої служби пояснила, що вони стосуються додаткових витрат, які понесені в ході виконавчого провадження, та надала суду розрахунки цих витрат.

Щодо вимоги про арешту на кошти боржника, представник вважає, що не зважаючи на закінчення виконавчих проваджень по стягненню за постановою суду, він не може бути знятий допоки ОСОБА_3 не оплатись додаткові витрати по двом виконавчим провадженням в сумі 600 грн, до яких входять кошти на марки, папір, листи, конверти, прінтерський друк, бензин та інше, що пораховано державним виконавцем згідно тарифів наданих Головним управлінням.

Вищевикладені пояснення та аргументи сторін судом перевірені в процесі дослідження доказів та встановлені наступні фактичні обставини.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.01.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 155-1 КУпАП: накладено штраф - 170 грн та стягнуто судовий збір - 420,40 грн.

17.02.2020 дві копії постанови направлені судом до Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС для виконання.

21.02.2020 постановою державного виконавця Свириденко Я.В. відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 про примусове стягнення штрафу в розмірі 170 грн (ВП № 61342349)

21.02.2020 постановою державного виконавця Білодід І.Ю. відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 про примусове стягнення судового збору в розмірі 420,40 грн (ВП № 61342135)

Обидві постанови були поміщені відповідачем в один конверт та разом з супровідними листами направлені на адресу боржника простою поштовою кореспонденцією та отримані позивачкою 04.03.2020.

ОСОБА_1 не оскаржила ці постанови у встановлений законом десятиденний строк після їх отримання, погодилась з виставленими сумами до стягнення та уточнивши їх через автоматизовану систему виконавчих проваджень, вчинила наступні дії:

- 08.03.2020 здійснила оплату за ВП № 61342349 на суму 256 грн, куди увійшли такі складові: 170 грн.- присуджений штраф, 17,00 грн виконавчий збір та 69, 00 грн додаткові витрати, пов`язані з першочерговими діями виконавця при відкритті провадження.

- 15.03.2020 здійснила оплату за ВП № 61342135 на суму 492,04 грн, куди увійшли такі складові: 420,40 грн.- присуджений судовий збір, 42,04 грн виконавчий збір та 69, 00 грн додаткові витрати, пов`язані з першочерговими діями виконавця при відкритті провадження.

Сплата вказаних сум боржником ОСОБА_1 підтверджується належними доказами, які вона подала суду та не оскаржує їх розміру.

Разом з тим, судом перевірені складові цих сум за обома виконавчими провадженнями та встановлено, що їх розмір відповідає, основному стягненню на підставі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а також ставкам, визначеним в Законі України про виконавче провадження щодо виконавчого збору та положенням закону про додаткові витрати при відкритті виконавчого провадження.

Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 18.03.2020 у боржника ОСОБА_1 зафіксовано відсутність боргу за ВП № 61342135 та ВП № 61342349.

15.04.2020 державним виконавцем Переяслав-Хмельницького ВДАС винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника на суму додаткових витрат 300 грн, понесених у виконавчому провадженні ВП № 61342135

17.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника на суму додаткових витрат 300 грн, понесених у виконавчому провадженні ВП № 61342349.

Відповідно доч.1 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон) реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Відповідно до положень Розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ № 512/5 від 012.04.2012 виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Статтею 28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За правилами ч.4 ст. 42 Закону на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Статтею 48 Закону врегульвано порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Згідно зі ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 59 Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Як встановлено вище, боржник ОСОБА_1 невідкладно після відкриття виконавчого провадження та отримання відповідних постанов повністю виконала свої зобов`язання за стягненнями.

Поданий в судовому засіданні представником відповідача Акт держаного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій від 15.04.2020 за постановою суду №373/2011/19 про стягнення штрафу 170,00 грн та Акт держаного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій від 19.03.2020 за постановою суду №373/2011/19 про стягнення судового збору 420,40 грн є абсолютно ідентичними; зазначені в акті перелік та кількість дій та процесів, їх вартість є однакові в обох виконавчих провадженнях та не підтверджуються встановленим в суді обставинам.

В судовому засіданні представник Переяслав-Хмельницького МР ВДВС не змогла надати суду жодного доказу реальності цих витрат, як тих, що понесені при вчиненні виконавчих дій у кожному виконавчому провадженні .

Відповідно, суд вважає неправомірною постанову державного виконавця від 15.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника на суму додаткових витрат 300 грн, понесених у виконавчому провадженні ВП № 61342135 та постанову державного виконавця від 17.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника на суму додаткових витрат 300 грн, понесених у виконавчому провадженні ВП № 61342349.

Перевіряючи законність продовження арешту коштів боржника ОСОБА_1 , який було накладено постановою державного виконавця від 25.02.20202, судом встановлено, що ця постанова в порушення Закону на адресу боржника не направлялась.

В суді встановлено відсутність боргу у ОСОБА_1 за виконавчими провадженнями, примусове виконання постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчено, а отже продовження арешту на кошти боржника є неправомірним та невипроданим втручанням у мирне володіння особою своїм майном.

Згідно зі ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частино 2 ст. 77 цього Кодексу визначено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, як обґрунтованих та таких, що є належним способом захисту порушених прав позивача. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішень, що оскаржуються.

Відповідно до положень ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач по причині обтяження банківських рахунків на підставі рішення державного виконавця Переяслав-Хмельницького МРВДВС про арешт коштів боржника не сплатила судового збору, у розмірі визначеному в ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при зверненні до суду (840,80 грн), відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 8-11, 72-77, 139, 241-245, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оскарження дій та рішень державного виконавця задовольнити.

Скасувати Постанову, видану державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника у ВП № 61342349 по стягненню витрат в сумі 300 грн 00 коп.

Скасувати Постанову, видану державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 17.04.2020 у ВП № 61342135 по стягненню витрат в сумі 300 грн. 00 коп.

Зобов`язати Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений на кошти боржника ОСОБА_1 в установах банку.

Стягнути з Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Держави судовий збір у розмірі 840 грн (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя А.О. Залеська