Справа № 320/4558/20
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження

в адміністративній справі

03 червня 2020 року м. Київ №320/4558/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (міцезнаходження м. Київ, Солом`янський район, вул. Народного Ополчення, буд. 5А), в якому просить визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56 та від 15.05.2020 №Ф-142136-56.

До позовної заяви позивач додав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56. Клопотання мотивоване тим, що проживає в м. Буча, Київської області, а суд розташований в м. Києві, у зв`язку з карантинними заходами, пов`язаними з епідемією коронавірусу, встановленими урядом України, не було сполучення з м. Києвом автобусним та залізничним транспортом, що не давало йому можливості дістатися до суду та подати позовну заяву.

Окрім цього, позивач звернув увагу на те, що не мав можливості подати позовну заяву через пошту, оскільки згідно з рекомендацій Міністерства охорони здоров`я України, в період карантину в зв`язку з епідемією коронавірусу слід уникати місць масового скупчення людей. Поштове відділення в м. Буча, не дає можливості відправити пошту швидко, виникають великі черги, тому громадяни очікують не в приміщення пошти, а вимушені очікувати доступу до пошти на вулиці в черзі, що піддавало громадян додатковому ризику зараження коронавірусом. Крім того, позивач звернув увагу на те, що в другій половині травня 2020 року встановилася холодна та дощова погода, а оскільки позивач є людиною пенсійного віку, має певні захворювання, то очікувати на вулиці доступу до пошти в таку погоду не мав можливості без серйозних ризиків для свого здоров`я.

Також, позивач зазначив, що за час строку для оскарження, тобто з 14 по 24 травня 2020 року, вимоги від 14.02.2020 на суму 3672.14 грн №Ф-142136-56, йому стало відомо про те, що є інша сума заборгованості єдиного внеску, оскільки 21.05.2020 він отримав другу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2020 №Ф-142136-56. Крім того, в електронному податковому кабінеті за ним стала рахуватися з 15.05.2020 заборгованість 13592,64 грн, і було незрозуміло, якою ж вимогою керуватися.

З огляду на зазначене, позивач просить суд вважати поважною причину пропуску ним строку для звернення до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56.

Розглянувши вказане клопотання ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону №2464-VI, виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким за положеннями статті 1 Закону №2464-VI є податкові органи - центральний орган виконавчої влади та його територіальні органи, права та обов`язки податкових органів визначені статтями 12, 13, 14 Закону №2464-VI.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження податкового органу, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон №2464-VI.

У силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску має право оскаржувати в установленому законом порядку рішення податкового органу та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно абзацами четвертим, п`ятим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Положеннями абзацу десятого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Отже, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний, чи судовий вид оскарження.

З позовної заяви та доданих до неї документів, суд встановив, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56 позивач отримав 18.03.2020, після чого, звернувся до Головного управління ДПС у Київській області зі скаргою від 25.03.2020 щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56. За результатами розгляду вказаної скарги Головне управління ДПС у Київській області прийняло рішення від 29.04.2020, яке позивач отримав 13.05.2020.

Таким чином, 25.05.2020 є останнім днем строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56. До суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулося 29.05.2020, що підтверджується відміткою на штампі Київського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що положеннями статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, ч. 4 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56 є поважними, а тому, пропущений процесуальний строк звернення до суду необхідно поновити.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, і подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до положень статей 257, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною третьою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративному суду надано право пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на наявні матеріали справи, для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування доказів.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 80, 171, 243, 248, 256, 257, 259-263, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з вимогою до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56.

Відкрити провадження в адміністративній справі. Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Призначити судове засідання на 30 червня 2020 року о 10 год. Судове засідання відбуватиметься в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 6-й поверх).

Викликати для участі у судовому засіданні учасників справи (їх представників).

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії даної ухвали подати суду відзив на позовну заяву. При цьому, роз`яснити відповідачеві, що в силу приписів частин третьої, четвертої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву мають бути додані: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Попередити відповідача, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивач протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позовну заяву має право подати до суду відповідь на відзив.

Заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів можуть бути подані відповідачем до суду протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити позивачу та відповідачеві, що згідно з статтями 163, 164 Кодексу адміністративного судочинства України, до відповіді на відзив та заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою-четвертою статті 162 цього ж Кодексу.

Витребувати докази за власною ініціативою:

від позивача - докази реєстрації позивача у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) за адресою АДРЕСА_1 ;

від відповідача:

належним чином засвідчені копії вимог про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-142136-56 та від 15.05.2020 №Ф-142136-56;

письмове пояснення з приводу фактичних обставин та юридичних підстав, покладених в основу рішень, які позивач просить скасувати, а також належним чином засвідчені копії усіх документів, що стали підставою для їх прийняття.

Попередити відповідача, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені статтями 147, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із частиною дев`ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Басай О.В.