Справа № 953/2335/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2335/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань - Хомінської Т.В.,розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , інн НОМЕР_1 ) до інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Федюк Дмитра Володимировича (місце знаходження: м. Харків, вул. Шевченко, 315-А) про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора 5 роти 4 батальйону УПП у Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Федюка Дмитри Володимировича протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 2046882 від 31.01.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 121 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити; винести окрему ухвалу відносно інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Харківській області ДПП лейтенанта поліції Савченка Віталія Івановича про притягнення до дисциплінарної відповідальності за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків.

В обґрунтування позову зазначає, що 31.01.2020 року керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по просп. Тракторобудівників, 130/1 в м. Харкові в напрямку вулиці Героїв праці. Його було зупинено відповідачем, який повідомив, що він порушив п. 31.4.3 Правил дорожнього руху - керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не працював правий стоп-сигнал, на що позивач намагався пояснити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки експлуатація з непрацюючим стоп-сигналом відповідно до законодавства не заборонена. Відповідач, не ознайомивши його з правами при розгляді справи, не беручи до уваги пояснення та клопотання, не розглянувши справу по суті склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Додатково зазначає, що в постанові невірно вказані дані про місце розгляду справи та фактичне місце його правопорушення. У зв`язку з чим, вважає дії Відповідача протиправними, а постанову незаконною, та такою, що винесена з грубим порушення норм процесуального та матеріального права і підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, ОСОБА_1 31.01.2020 року о 03:04 год. керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Тракторобудівників, 83-Л, у якого в темну пору доби не працював правий стоп-сигнал, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України.

У зв`язку з чим, інспектором 5 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом Федюком Д.В. 31.01.2020 року о 03:20 год. було винесено постанову серії ЕАК № 2046862, якою притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; порушено регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015" передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що інспектором поліції не надано жодних доказів вчинення ним будь-якого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Станом на 28.05.2020 року відповідачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У зв`язку з неподанням відповідачем доказів та не повідомлення суду причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, Позивач керував транспортним засобом з непрацюючим правим стоп-сигналом в темну пору доби, чим порушив ПДР України - суд наголошує на тому, що несправність стоп-сигналу не є порушенням експлуатації транспортного засобу та правил використання світловим освітлювальних приладів відповідно до ПДР України, разом з цим, відповідачем не надано суду жодних доказів порушення позивачем ПДР України та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 121 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вбачається правові підстави для скасування постанови серії ЕАК № 2046862 від 31.01.2020 року.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК №2046862 від 31.01.2020 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо винесення окремої ухвали про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Савченко Віталія Івановича, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленої позовної вимоги, оскільки вказана вимога не стосується суб`єкта владних повноважень, який приймав рішення відносно позивача по вказаному провадженню та не є відповідачем у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Федюк Дмитра про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора 5 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта Федюка Дмитра Володимировича серії ЕАК № 2046862 від 31.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -