Справа № 320/4665/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

03 червня 2020 року м. Київ № 320/4665/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

3 червня 2020 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови.

У цей же день від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Пендрак Юлії Сергіївни надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1779/1359/АВ/ТД/ФС-685 від 10 грудня 2019 року, винесеної посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області, до набрання законної сили рішення в адміністративній справі за розглядом зазначеної позовної заяви, про що винести відповідну ухвалу.

В обґрунтування наведеної вище заяви позивач посилається на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зазначає, що 21 лютого 2020 року Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №61353650 щодо примусового виконання постанови, що оскаржується - стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1 001 520 грн. 00 коп. та накладено арешт на майно заявника. Зазначає також, що 2 лютого 2020 р. змінилося законодавство щодо накладення фінансових санкцій та їх розміру. Вказує, що на заявника двічі за одне правопорушення накладено стягнення, розмір якого втричі перевищує розмір штрафу за ч.2 ст. 265 КЗпП України.

Суддя, дослідивши наявні матеріали справи в частині заявленої заяви, встановив таке.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності дій відповідача.

Суд зазначає, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову за змістом по суті співпадають з предметом позову, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. За таких обставин вжиття заходів забезпечення позову у цій справі стане саме фактичним ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що є неприпустимим.

Крім того, суд зауважує, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, з яких позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

У позовній заяві та поданій заяві про вжиття заходів забезпечення позову не наведено також будь-яких конкретних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Суд звертає увагу, що стягнення, передбачене ч.2 ст. 265 КЗпП України, та стягнення, яке є предметом оскарження у поданому позові, є різними видами відповідальності.

Стосовно посилання представника ФОП ОСОБА_2 на тривалу та складну процедуру повернення сплачених коштів із державного бюджету у разі задоволення позовної заяви ФОП ОСОБА_2 та скасування постанови про накладення штрафу №КВ1779/1359/АВ/ТД/ФС-685 від 10 грудня 2019 року, що обумовлює, на думку заявника, застосування заходів забезпечення позову, суд зазначає про таке.

Заявнику з 21 грудня 2019 р. відомо про постанову про накладення штрафу №КВ1779/1359/АВ/ТД/ФС-685 від 10 грудня 2019 року, а з 21 лютого 2020 р. - про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, що вчинено на реалізацію постанови про накладення штрафу від 10 грудня 2019 року. Проте, з 21 лютого 2020 р. заявником не було вчинено будь-яких дій щодо захисту порушених прав, а із адміністративним позовом та заявою про забезпечення позову позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду лише 3 червня 2020 р., тобто у строк понад 3,5 місяців після виникнення підстав для звернення до суду.

Суду не надано також доказів того, що заявником оскаржувалися дії та рішення органу ДВС, про які зазначено у заяві про забезпечення позову.

Оскільки дата звернення до суду заявником визначалася самостійно, на власний розсуд, то суд вважає необґрунтованими твердження заявника про тривалу та складну процедуру повернення сплачених коштів із державного бюджету у разі задоволення позовної заяви, що на його думку обумовлює застосування заходів забезпечення позову.

Унесені зміни до законодавства, про які зазначає заявник, не свідчать про те, що невжиття запропонованих ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, як і не є підтвердженням очевидності ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Із урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Пендрак Юлії Сергіївни про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Журавель В.О.