Справа № 2-а-1027-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Держкомзему у Іванківському районі Київської області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 188-5 КУАП накладення адміністративного стягнення від 0.09.2010 року.

Позивач посилається на те, що 02.09.2010 року представник відповідача старший державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель Іванківського та Поліського районів Київської області Іваненко Руслан Васильович виніс постанову № 0004/12 про притягнення його, як сільського голови с. Блідча Іванківського району Київської області до адміністративної відповідальності за ст.. 188-5 КУАП за нібито допущене ним порушення Земельного законодавства, зокрема ст.. 125-126 К України, невиконання законного припису (приписів посадової особи органу, який здійснює контролю у галузі контролю за використанням та охороною земель.

Вказане рішення відповідач виніс на підставі своїх же актів дотримання вимог земельного законодавства від 17.06.2010 року № 11/12, 12/12, 13/12 та приписів щодо позивача від 17.06.2010 року № 11/12, 12/12, 13/12. Всі ці документи говорять про те, що позивач, як посадова особа органу місцевого самоврядування, умисно відмовився виконати приписи про виготовлення технічної документації право на постійне користування земельних ділянок, на яких розташовані фельдшерсько-акушерські пункти (ФАПи) в с. Блідча, Коленці, Леонівка.

Після отримання приписів, позивач подав лист від 24.06.2010 року № 02-8-265 державному інспектору ОСОБА_2 «Про неможливість виконання приписів в місячний термін при відсутності вільних коштів у сільській раді і що такі витрати не передбачено бюджетним розписом сільської ради на 2010 рік».

Ст. 188-5 КУАП передбачає відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки, або охорону природних ресурсів і не передбачає відповідальності за порушення земельного законодавства.

Ст.. 211 ЗК України, що передбачає відповідальність за порушення земельного законодавства, не містить у переліку порушень суті ст. 125 та 126 ЗК, на які посилається відповідач у своєму приписі.

Ст. 83 ч.2 ЗК у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Позивач стверджує, що порушень ЗК України ( ст. 125, 126) не допускав, так як порушення може мати місце під час дії Закону, а земельні ділянки ФАПів виділені 10-20 років до прийняття чинного ЗК. В такому разі може мати місце лише невідповідність фактичного стану речей до чинного законодавства.

ЗК не вказує порядку надання сільською громадою (власником) самій собі (сільській громаді) земельної ділянки для загального користування та забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування.

Документи, що вимагає виготовити відповідач, позивач, як посадова особа, фізично не має змоги виготовити у зв`язку з відсутністю для цього грошових коштів. Зокрема, в поточному році річним розписом бюджету не передбачено фінансування землевпорядних робіт, а вийти за межі бюджетного розпису сільської ради, згідно Бюджетного Кодексу України, позивач не має права. Позабюджетних коштів сільська рада не має, а на виготовлення вказаних документів необхідно 9000 грн. п.2 ст. 67 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що «рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обов`язково супроводжується передачею їм необхідних фінансових ресурсів».

Вказана скарга подана позивачем із запізненням, оскільки він оскаржував постанову та приписи до місцевої прокуратури, тому вражає пропуск строку подачі скарги поважним, і просить його поновити, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладене вище. Додав, що фізично оформити необхідну документацію неможливо менш ніж за 6 місяців, на що і потрібні кошти, вказані вище, потім ця документація буде затверджуватися на сесії сільської ради. Земельні ділянки під ФАПи виділялись ще колгоспом, а на даний час і так відноситься до земель загального користування. Сільською радою вже розпочато роботу по оформленню земельних ділянок, укладено договір на виконання необхідних робіт, але потрібні кошти, виділені у законному порядку, що на даний час не є можливим. Просить його позов задовольнити.

Відповідач чи його представник у судове засідання не з*явились, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

02.09.2010року старший державний інспектор з контролю за використанням та охороню земель Іванківського та Поліського районів Київської області Іваненко Р.В. виніс постанову про притягнення Блідчанського сільського голови до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 188-5 КУАП, а саме, що станом на 13.08.2010 року не виконав вимоги приписів посадових осіб від 17.06.2010 року № П 11/12, П 12/12, П 13/12 і на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 765 грн.

Як вбачається з актів від 17.06.2010 року № А 12/12, А13/12, А 11/12 перевіркою, проведеною відповідачем ОСОБА_2 було встановлено, що на території Блідчанської сільської ради в с. Леонівка, Блідча та Коленці використовуються земельні ділянки орієнтовною площею 0,25 га для розміщення та обслуговування приміщень ФАПів лише на підставі рішень Блідчаньсокї сільської ради від 25.12.2009 року № У-28/320 про надання дозволу на виготовлення технічної документації на передачу у постійне користування земельних ділянок для закладів охорони здоров`я (ФАПів) та приміщення сільської ради, що є порушенням ст.. 125 та 126 ЗК України. Дані земельні ділянки відносяться до земель житлової та громадської забудови. Приміщенням ФАПів знаходяться на балансі Блідчанської сільської ради.

На підставі зазначених актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відповідачем того ж дня винесено приписи № П 11/12, № П 12/12, № П 13/12 сільському голові ОСОБА_1 , якими зобов`язано у термін до 15.07.2010 року усунути виявлене порушення вимог земельного законодавства.

24.06.2010року позивач направив відповідачу відповідь, у якій зазначив, що у вказаний у приписах термін вони не можуть бути виконані, оскільки потребують витрати значних коштів, а бюджетом сільської ради на 2010 рік фінансування землевпорядних робіт не передбачено. Сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначених радою. Вказані приписи буде враховано при коригуванні бюджету сільської ради на 2 півріччя 2010 року.

В річному розписі Блідчанської сільської ради на 2010 рік відсутні видатки на землевпорядні роботи.

Проте, сільським головою вживалися заходи щодо виконання приписів. Так, 12.08.2010 року сільською радою в особі її голови, укладено угоду про договірну ціну із землевпорядною організацією щодо виготовлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування ФАПу в с. Блідча, Коленці, Леонівка яка загалом становить 9000 грн.

Оскаржуючи дії відповідача, позивач звертався із скаргою до Іванківської міжрайпрокуратури. У відповіді йому порадили звернутися із цієї скаргою до суду.

Відповідно до п.13 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Ст. 26 цього ж Закону передбачено, як виключну компетенцію сесії сільської ради затвердження місцевого бюджету , внесення змін до нього.

П.2 ст. 67 цього ж Закону передбачено, що рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обов`язково супроводжуються передачею їм необхідних фінансових ресурсів.

Як вбачається з викладеного вище позивач фізично не мав можливості виконати вчасно виконати приписи відповідача, не порушуючи при цьому вимог бюджетного законодавства та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України «органи державної лади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України».

Ст. 14 КУАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ч.І ст. 9 КУАП, визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У приписах відповідача значиться невиконання ст.. 125, 126 ЗК України, які регламентують виникнення права на земельну ділянку та документи, що посвідчують право на земельну ділянку.

Земельні ділянки під ФАПи в с. Блідча. Леонівка, Коленці виділялись 10-20 років назад місцевим колгоспом, при цьому необхідні документи на право користування земельною ділянкою не були оформлені. І саме сільська рада ( на виконання приписів відповідача) почала вирішувати питання оформлення технічної документації для виготовлення державних актів.

В даному випадку відповідач, виносячи приписи, не врахував специфіку вирішення питання щодо оформлення земельних ділянок в частині тривалості такого оформлення та необхідності вирішення фінансування цього питання у передбаченому законом порядку. Відповідач повідомляв його письмово про неможливість виконання приписів у встановлений строк з наведенням відповідного обгрунтування. Відповідач, в межах, які були можливими та в межах своєї компетенції, розпочав вирішення даної проблеми, уклавши угоди про договірну ціну на розробку технічної документації.

Викладене вище свідчить про те., що позивач не допустив умисного (чи навіть необережного) невиконання приписів відповідача, а намагався їх вирішити у межах своєї компетенції, про що повідомляв відповідача, і при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності цей факт відповідачем не враховано.

Відповідно до ст. 280 КУАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні... , а також з*ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Вміняючи позивачу вчинення адміністративного правопорушення у вигляді невиконання законного припису посадової особи, відповідач не врахував і того, що в цьому документі було приписано: « у термін до 15.907.2010 року усунути виявлене порушення вимог земельного законодавства». На виконання вимог припису сільським головою було укладено вищезазначену угоду про погодження ціни робіт по виготовленню технічної документації на земельні ділянки, та повідомлено про винесення питання подальшого фінансування цього питання при коригуванні бюджетного розпису на 2 півріччя 2010 року. Враховуючи повноваження сільського голови, визначені у спеціальному законі, що регламентує його діяльність, він виконав усі залежні від нього дії щодо виконання приписів, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУАП.

Строк звернення до суду позивач пропустив з поважної причини, оскільки вважаючи дії відповідача неправомірними звертався із відповідною скаргою до Іванківської міжрайпрокуратури, яка рекомендувала йому за результатами розгляду його скарги, звернутися за захистом своїх прав до суду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.. 251, 256, 268, 287, 288, 289, 293 КУАП, ст.. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 0004/12 від 02.09.2010 року старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Іванківського та Поліського районів Київської області ОСОБА_2 заст..

1888-5 КУАП та накладення на нього штрафу у розмірі 765 грн.

Провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :