Справа № 1.380.2019.006656
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006656 пров. № А/857/3206/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління МВС України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, ухвалене головуючим суддею Карп`як О. О. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління МВС України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, зобов`язати відповідача надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності II (другої) групи через захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, однак, відповідачем протиправно відмовлено в задоволенні його заяви про призначення такої допомоги, оскільки Головне управління МВС України у Львівській області є неповноважним органом для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому II групи інвалідності відсутні, оскільки II група інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, встановлена йому у строк, що перевищує два роки з моменту первинного встановлення ступеню втрати працездатності. Зазначає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту свого права, оскільки відповідач не уповноважений на прийняття рішень щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 06 листопада 2015 року № 847-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за підпунктом «б» пункту 64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

10 листопада 2015 року позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

07 жовтня 2019 року при повторному огляді позивачу встановлена II група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серія 12 ААБ № 311775.

12 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, до якої додав необхідні документи.

Листом від 02 грудня 2019 року № Ц-200/огд/31/01-2019 відповідач повідомив позивача, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, що відповідно до пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, не дає права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління МВС України у Львівській області не здійснює розгляд питань щодо виплати грошової допомоги позивачу, який проходив службу в органах внутрішніх справ, оскільки прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги належить до повноважень Міністерства внутрішніх справ України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (який набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок № 850).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено перелік документів, які працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби.

Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами чітко регламентовано порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги та розмежовано компетенцію МВС та його структурних підрозділів при здійсненні такого призначення і виплати. Зокрема, орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, отримує відповідні документи від працівника міліції, якому призначається грошова допомога, та подає їх у встановлений строк МВС разом із висновком щодо виплати грошової допомоги.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю чи про відмову в призначенні такої належить до виключної компетенції МВС.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач поза межами своїх повноважень здійснив розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, незважаючи на те, що був зобов`язаний скерувати її МВС для прийняття рішення, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Також апеляційний суд вважає, що позивачем обрано ефективний спосіб захисту порушеного права на розгляд його заяви про призначення одноразової грошової допомоги компетентним органом, оскільки такий спосіб відповідає змісту суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся, та характеру його порушення.

За наведених обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.006656 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 03.06.2020