Справа № 540/996/19
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 червня 2020 року

Київ

справа №540/996/19

адміністративне провадження №К/9901/13432/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року в справі №540/996/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі -УМВС України в Херсонській області), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність УМВС в Херсонській області щодо ненадання відпусток, ненарахування і невиплати коштів у вигляді компенсації за невикористані дні відпусток, матеріальної допомоги, виплат на оздоровлення, середнього заробітку за час затримки цих виплат;

- зобов`язати УМВС України в Херсонській області нарахувати і сплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпусток за 2006-2019 роки;

- зобов`язати УМВС України в Херсонській області нарахувати і сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплат до моменту постановлення судового рішення;

- зобов`язати УМВС України в Херсонській області компенсувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року скасовано і прийнято нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність УМВС України в Херсонській області щодо невиплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні відпусток за період з 2006 року по 31 серпня 2017 року;

- зобов`язано УМВС в Херсонській області нарахувати і сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпусток із 2006 року по 31 серпня 2017 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18 травня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року в справі №540/996/19.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відпусток, ненарахування і невиплати коштів у вигляді компенсації за невикористані дні відпусток, матеріальної допомоги, виплат на оздоровлення, середнього заробітку за час затримки цих виплат; зобов`язання нарахувати і сплатити компенсацію за невикористані дні відпусток; зобов`язання нарахувати і сплатити середній заробіток за час затримки виплат; зобов`язання компенсувати моральну шкоду.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що майор міліції ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 Управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Херсонській області.

Наведені обставини свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склалися з приводу проходження позивачем публічної служби.

Водночас позивач не є особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 169, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року в справі №540/996/19.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко