Справа № 420/2780/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2780/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «М І С» (вул. Базарна, 23, кв. 36, м. Одеса, 65014, ) про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «М І С» (вул. Базарна, 23, кв. 36, м. Одеса, 65014, ) про стягнення податкового боргу, в якому позивач просив стягнути з TOB «М І С» (), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство на загальну суму 12 873 грн. 11 коп. по:

-податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (б/к 14010100) у розмірі 936 грн. 56 коп. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, КБК 14010100, отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/14010100;

-єдиному податку з юридичних осіб (б/к 18050300) у розмірі 11 936 грн. 55 коп. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, КБК 1850300, отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/18050300.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що за даними Головного управління ДПС в Одеській області TOB «М І С» перебуває за основним місцем обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області, Південному управлінні у м. Одесі, Приморській ДПІ (Приморський район м. Одеси) з 15.08.2002 року та зареєстроване за № 4618. Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того, п.36.5, ст.36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Так, станом на 17.03.2020 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість TOB «МІС» перед бюджетом становить 13 751 грн. 53 коп. Проте, стягненню підлягає сума у розмірі 12 873 грн. 11 коп. згідно розрахунку заборгованості на 17.03.2020 року.

У зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №15444-17 від 22.08.2017 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ «МІС»: 65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Базарна, буд. 23, кв. 36. В добровільному порядку заборгованість Відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим Позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді від 03.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження від 03.04.2020 р. та пам`ятка про права та обов`язки були направлені на адресу ТОВ «МІС», що зазначена у позові та відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак до суду повернулось поштове відправлення із вкладеним, що не вручене адресату з підстав: «за закінченням терміну зберігання». При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «МІС» () не перебуває в процесі припинення.

До того ж Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 03.04.2020 року строк для подання відзиву на позовну заяву, проте відзив до суду не направляв.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІС» (), зареєстроване юридичним департаментом Одеської міської ради 12.08.2002 року за №1009550, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За даними Головного управління ДПС в Одеській області TOB «МІС» перебуває за основним місцем обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області, Південному управлінні у м. Одесі, Приморській ДПІ (Приморський район м. Одеси) з 15.08.2002 року та зареєстроване за № 4618.

Станом на 17.03.2020 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість TOB «МІС» перед бюджетом становить 13 751 грн. 53 коп. Проте, стягненню підлягає сума у розмірі 12 873 грн. 11 коп. згідно розрахунку заборгованості на 17.03.2020 року.

Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (б/к 14010100) у розмірі 936 грн. 56 коп. виникла в результаті:

проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та прийняття акту №7175/15-32-12-12/32153034 від 11.04.2018 року, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.06.2018 року на загальну суму 1 785 грн. 00 коп. (штрафна санкція) - 1 550 грн. 14 коп. (сплата) = 234 грн. 86 коп. (основний платіж);

проведення перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість та прийняття акту №18665/15-32-12-12/32153034 від 14.06.2018 року, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення

- № від 20.06.2018 року на загальну суму 43 грн. 57 коп. (штрафна

санкція);

- № від 20.06.2018 року на загальну суму 307 грн. 29 коп. (штрафна

санкція);

проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість та прийняття акту №26343/15-32-12-10/32153034 від 10.09.2018 року, на підставі якого винесене податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2018 року на загальну суму 340 грн. 00 коп. (штрафна санкція);

Заборгованість по єдиному податку з юридичних осіб (б/к 18050300) у розмірі 11 936 грн. 55 коп. виникла в результаті:

податкової декларації з єдиного податку № від 08.08.2017 року на загальну суму 4 259 грн. 66 коп. (основний платіж) - 9 грн. 85 коп. (переплата) = 4 249 грн. 81 коп.(основний платіж);

податкової декларації з єдиного податку № від 09.11.2017року на загальну суму 2 382 грн. 30 коп. (основний платіж);

податкової декларації з єдиного податку № від 08.02.2018 року на загальну суму 2 201 грн. 94 коп. (основний платіж);

податкової декларації з єдиного податку № від 10.05.2018 року на загальну суму 3 102 грн. 50 коп. (основний платіж).

У зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №15444-17 від 22.08.2017 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ «МІС»: 65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Базарна, буд. 23, кв. 36. У добровільному порядку заборгованість Відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим Позивач звернувся до суду.

Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того, п.36.5. ст.36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе/платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1. ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 87.9. ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, орган державної Податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №15444-17 від 22.08.2017 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ «МІС».

Згідно п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що загальна сума заборгованості, яка обліковується за Відповідачем по узгодженим грошовим зобов`язанням та потребує стягненню, станом на момент розгляду справи, складає 12 873, 11 грн.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 та пп. 95.3 ст. 95 ПУ України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, Позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати податкового боргу, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, на підставі положень ст. 67 Конституції України суд дійшов висновку, що адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з викладеним відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІС» (вул. Базарна, 23, кв. 36, м. Одеса, 65014, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з TOB «МІС» (), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство на загальну суму 12 873 грн. 11 коп. по:

-податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (б/к 14010100) у розмірі 936 грн. 56 коп. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, КБК 14010100, отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/14010100;

-єдиному податку з юридичних осіб (б/к 18050300) у розмірі 11 936 грн. 55 коп. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, КБК 1850300, отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/18050300.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Радчук А.А.

.