Справа № 480/1300/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 р. Справа № 480/1300/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, м. Суми по справі № 480/1300/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, прийнятої судом, просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 88% до 70 % сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового визначення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати в місячний строк звіт про виконання рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області було здійснено перерахунок пенсії позивача, при цьому, набутий позивачем максимальний відсотковий розмір пенсії 88 %, був безпідставно зменшений до 70% грошового забезпечення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 480/1300/20, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 88% до 70 % сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 480/1300/20 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про передчасність вимог щодо зобов`язання відповідача виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, є помилковим, оскільки наявним в матеріалах справи протоколом про перерахунок пенсії підтверджено застосування до пенсії позивача обмеження у 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб (13730 грн.). Вказує, що обмеження пенсії максимальним розміром було запроваджене частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ), якою Закон № 2262-ХІІ було доповнено згідно із Законом України № 911-VІІ від 24.12.2015, що набрав чинності з 01.01.2016. Пояснив, що норма ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність з 20.12.2016 згідно з рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1774-VІІІ), який, згідно з Прикінцевими положеннями цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частину 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ повинні були вноситися зміни, згідно з якими обмеження максимального розміру пенсії було продовжено до 31.12.2017. Разом з тим, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, слід вважати, що у статті 43 Закону № 2262-ХІІ відсутня частина 7, а внесені до неї зміни залишились нереалізованими. Враховуючи викладене, протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 10 прожиткових мінімумів. Отже, внесені Законом № 1774-VІІІ від 06.12.2016 зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. З огляду на викладене, обмеження відповідачем пенсії позивача максимальним розміром при її перерахунку є протиправним.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та з 30.12.2006 отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 10).

У квітні 2018 року позивачу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з 01.01.2016 проведено перерахунок раніше призначеної пенсії. Під час даного перерахунку розмір пенсійної виплати зменшено з 88 відсотків до 70 відсотків суми грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 24.03.2018 (а.с. 11).

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням відновити виплату пенсії відповідно до норм законодавства, що діяло на момент призначення пенсії.

Листом ГУПФУ в Сумській області повідомило позивача, що при перерахунку розміру пенсії застосовані норми законодавства, чинні на момент його проведення, а саме, статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою визначено максимальний розмір пенсії, що не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення. Зміни щодо визначення максимального розміру пенсії були внесені до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та набрали чинності з 01.05.2014. Виходячи із вищезазначеного, перерахунок пенсії здійснений відповідно законодавства, чинного на момент проведення перерахунку (а.с. 9).

Не погодившись з діями відповідача щодо проведення перерахунку пенсії, зокрема, зменшення відсоткового розміру пенсії з 88% до 70% та обмеження пенсії максимальним розміром, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження, зобов`язання ГУПФУ в Сумській області здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2016, виходячи з відсоткового визначення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись та норма, яка визначає розмір грошового забезпечення у відсотках на момент призначення пенсії, а відтак, дії відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% є протиправними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ГУПФУ в Сумській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що такі позовні вимоги є передчасними, оскільки перерахунок пенсії позивача не проведено, а відтак, відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині буде порушено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що це є не обов`язком, а правом суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з протоколом від 24.03.2018 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016, підсумок перерахованої пенсії позивача з надбавками складає 22360,78 грн., а з урахуванням максимального розміру пенсії - 13730,00 грн.

Таким чином, відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 застосовано обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України № 2262-XII зі змінами, а саме: частину 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Поряд з цим, відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня дія ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Тобто, протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Отже, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019, у справі № 522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 21.11.2019 у справі № 295/2039/17, від 16.04.2020 у справі № 620/1285/19, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року обмеження максимальним розміром пенсії позивача є протиправним, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання ГУПФУ в Сумській області здійснити виплату перерахованої пенсії (з урахуванням виплачених сум) без обмеження максимальним розміром за період з 20.12.2016 підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про те, що права позивача в частині виплати пенсії з обмеженням граничного розміру на час розгляду справи не порушені, а позовні вимоги в цій частині направлені на майбутнє, є помилковим, оскільки наявною в матеріалах справи копією протоколу про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 24.03.2018 підтверджено, що виплату перерахованої суми пенсії (22360,78 грн.) відповідачем обмежено сумою у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.01.2018 (13730,00 грн.).

Разом з тим, слід вказати, що згідно зі ст. 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (в редакції Закону № 911-VIII, чинній на час здійснення позивачу перерахунку пенсії) максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 2262-XII не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 2262-XII, не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VІІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведені норми кореспондуються з положеннями ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону № 911-VIII, чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року), за якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що оскільки Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким визнано неконституційним обмеження максимальним розміром пенсій, призначених за Законом № 2262-ХІІ, набрало законної сили 20 грудня 2016 року, то позовні вимоги про визнання неправомірними дій та зобов`язання виплачувати пенсію без обмеження її максимального розміру за період з 01.01.2016 по 19.12.2016 задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про зобов`язання ГУПФУ в Сумській області подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

У спірних правовідносинах колегія суддів не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть вживатися заходи з метою добровільного його виконання.

Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання ГУПФУ в Сумській області подати звіт про виконання судового рішення не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене вище, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 480/1300/20 підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог, з прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 480/1300/20 в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити виплату позивачу перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії з 01.01.2016 - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії з 20.12.2016.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати в місячний строк звіт про виконання рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова