Справа № 640/21595/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Київ № 640/21595/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Делівері"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері» (далі - ТОВ «Делівері») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.09.2018 року №, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві та стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «Делівері», виконуючи вимоги податкового законодавства і діючи, як сумлінний платник податків та зборів, з урахуванням дати виписки податкових накладних (27.12.2018 - 31.12.2018) було зобов`язане у період до 15.01.2018 року зареєструвати їх у Єдиному реєстрі податкових накладних, однак з 11.01.2018 року до 18.01.2018 року він був позбавлений такої можливості належного виконання зобов`язань щодо своєчасної реєстрації податкових накладних виключно з технічних причин, що не залежали від його волі. Вказане було обумовлено закінченням строку дії договору про визнання електронних документів, однак лише 18.01.2018 року - ТОВ «Делівері» отримав можливість реєструвати податкові накладні та розрахунки коригувань у зв`язку із зняттям заборони на прийняття електронних документів в органах ДФС.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де останній вказує, що контролюючим органом не доведено, що саме по вині ТОВ «Делівері» порушено граничні терми реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

На підставі пункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку статті 76 Податкового кодексу України Головним управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період за грудень 2017 року - лютий 2018 року, за наслідком якої складено акт №15178/26-15-12-06-16/31738765 від 05.09.2018 року (далі - акт перевірки).

В ході здійснення камеральної перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних наведених у таблиці 1 акту перевірки.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивачем подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом ГУ ДФС у м. Києві від 27.09.2018 року №71042/10/26-15-12-06-14 висновки акту перевірки 15178/26-15-12-06-16/31738765 від 05.09.2018 року залишено без змін.

Надалі, з урахуванням висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.09.2018 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» застосовано штраф у розмірі 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, що становить 33 300, 27 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Не погоджуюсь із оскаржуваним рішенням ТОВ «Делівері» подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням ДФС України від 07.12.2018 року №39718/6/99-99-11-06-01-25 останню залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 28.09.2018 року № без змін.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

У відповідності до пункту 187.5 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

В свою чергу, пунктом 1201.1 статті 1201.1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти висновку, що платник податків зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з Податковим кодексом України.

Як вже було вказано судом вище, контролюючим органом в ході здійснення камеральної перевірки встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які наведені у таблиці 1 акту перевірки. Зазначене порушення встановлено щодо податкових накладних, виписаних у період за грудень 2017 року - лютий 2018 року, які мали бути зареєстровані до 15.01.2018 року (виписані податкові накладні у грудні 2018 року), до 15.02.2018 року (виписані податкові накладні у січні 2018 року), до 15.03.2018 року (виписані податкові накладні у лютому 2018 році), однак останні були зареєстровані з порушенням граничного строку реєстрації терміном 3-4 дні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері» у позовній заяві не заперечує факту порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що вказані в акті перевірки, проте стверджує, що таке порушення відбулося не з його вини, а відтак відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій.

Так, у позовній заяві позивач стверджує, що порушення граничних строків реєстрації було обумовлено закінченням дії договору про визнання електронних документів та не прийняття органами ДФС заяв про приєднання до договору про визнання електронних документів від 09.01.2018 року, від 12.01.2018 року.

Оцінюючи доводи ТОВ «Делівері» в цій частині суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за №959/30827 затверджено Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, який визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу (далі - Порядок №557).

Пунктом 2 розділу I Порядку №557, серед іншого, визначено, що договір про визнання електронних документів (далі - Договір) - Договір, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу та укладається шляхом приєднання автора до Договору в цілому шляхом надсилання заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів (далі - Заява про приєднання до Договору).

Електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу (п. 1 розділу II Порядку №557).

Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку №557 автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Обов`язкові реквізити електронних документів визначаються законодавством.

Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора.

Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді.

Послуги ЕЦП можуть бути отримані у будь-якому акредитованому центрі сертифікації ключів (далі - АЦСК).

Розділом III Порядку №557 визначено порядок укладення договору.

Так, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Фізичні особи, які не є самозайнятими особами, автоматично вважаються СЕД та мають право подавати електронні документи до контролюючих органів виключно з використанням ЕЦП.

Автор створює Заяву про приєднання до Договору в електронному вигляді. Усі реквізити Заяви про приєднання до Договору обов`язкові для заповнення. У випадку їх відсутності Заява про приєднання до Договору до розгляду не приймається, формується перша квитанція із зазначенням причини неприйняття та надсилається автору.

Підписувач (в особі якого автор приєднується до Договору) завершує створення Заяви про приєднання до Договору накладенням ЕЦП.

Підписувачем Заяви про приєднання до Договору має бути особа, яка згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) є керівником. За наявності електронної печатки на Заяву про приєднання до Договору спочатку накладається ЕЦП, після нього - електронна печатка.

Підписана Заява про приєднання до Договору шифрується з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та направляється протягом операційного дня у визначеному форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до контролюючого органу за основним місцем обліку автора.

У разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора Заяви про приєднання до Договору, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, та у разі здійснення автором сплати податків і зборів за місцем попередньої реєстрації до кінця поточного бюджетного року Заява про приєднання до Договору направляється до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем обліку) автора до кінця поточного бюджетного року. В інших випадках - до контролюючого органу за новим (основним) місцезнаходженням автора.

У разі наявності діючого Договору та у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, Заява про приєднання до Договору до контролюючого органу за новим місцезнаходженням не направляється.

Після надходження Заяви про приєднання до Договору здійснюється її автоматизована перевірка у порядку, визначеному пунктами 9-11 розділу ІІ цього Порядку.

Заява про приєднання до Договору приймається до розгляду контролюючим органом (визначеним відповідно до пункту 5 цього розділу) у разі, якщо перша квитанція не містить переліку помилок.

Контролюючий орган, яким отримано Заяву про приєднання до Договору, розглядає її протягом одного робочого дня.

Якщо до моменту спливу робочого дня, наступного за днем отримання контролюючим органом Заяви про приєднання до Договору (дата, зафіксована у першій квитанції), контролюючий орган не повідомив автора про приєднання до Договору або відмову в приєднанні до Договору, приєднання автора до Договору здійснюється автоматично у момент спливу такого строку (дата, зафіксована у другій квитанції).

Підтвердженням про приєднання автора до Договору є отримання автором другої квитанції про прийняття Заяви про приєднання до Договору, на яку накладається технологічний сертифікат контролюючого органу.

Підставами для відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору та відповідно у приєднанні до Договору є:

відсутність автора на обліку у контролюючому органі;

невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр);

наявність у Єдиному державному реєстрі запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

наявність в Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю;

наявність діючого Договору.

Разом з цим, пунктом 16 розділу III Порядку №557 встановлено, що договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

В свою чергу, в контексті положень пункту 14 розділу III Порядку №557 дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:

отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до наступних висновків:

По-перше, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

По-друге, підставами для відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору та відповідно у приєднанні до Договору є, зокрема, наявність існуючого договору.

Судом встановлено, що підставою для відмови у прийнятті заяв ТОВ «Делівері» від 09.01.2018 року та 12.01.2018 року була наявність існуючого договору, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Між тим, як зазначено позивачем у позовній заяві, до дня подачі відповідних заяв діяв договір від 14.01.2016 року №14012016, однак на момент їх подання строк дії ключів за цим договором закінчувався 10.01.2018 року.

З матеріалів справи слідує, що повідомлення про надання інформації щодо електронного цифрового підпису було здійснено ТОВ «Делівері» 15.01.2018 року №150120181, яке отримано ДФС України 15.01.2018 року о 12:44 год., однак не було прийнято контролюючим органом у зв`язку з відсутністю укладеного з платником 31738765 договору про приєднання, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу.

Відповідну заяву позивачем сформовано 15.01.2018 року №1, яка отримана та прийнята контролюючим органом 15.01.2018 року о 18:13.

Проаналізувавши встановлені в ході розгляду справи обставини суд звертає увагу, що не прийняття контролюючим органом заяв про приєднання до договору про визнання електронних документів датованих 09.01.2018 року, 12.01.2018 року було обумовлено наявністю існуючого договору.

Суд наголошує, що позивачем не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження обставин закінчення строку електронних ключів 10.01.2018 року. Більше того, судом не встановлено обставин подання ТОВ «Делівері» повідомлення про надання інформації щодо електронного цифрового підпису разом із заявами про приєднання до договору про визнання електронних документів.

Окрім наведеного, суд звертає увагу також на те, що заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 15.01.2018 року №1, з урахуванням повідомлення про надання інформації щодо електронного цифрового підпису від 15.01.2018 року №150120181, було прийнято контролюючим органом 15.01.2018 року о 18:13.

Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №557 операційний день - частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг.

Між тим, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №341 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), відповідно до якого операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Звідси слідує, що позивач не був позбавлений можливості, за наслідком надходження відомостей від контролюючого органу о 18:13 про прийняття заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів, в межах операційного часу, визначеного Порядком №1246, зареєструвати виписані податкові накладні від 27.12.2017 року та від 31.12.2017 року.

Окрім наведеного, також слід вказати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері» не було позбавлено можливості здійснити реєстрацію податкових накладних від 27.12.2017 та від 31.12.2018 року до закінчення строку електронного підпису.

Також судом не береться до уваги посилання позивача на квитанцію №1 від 16.01.2018 року, оскільки вона стосується податкової накладної від 20.12.2017 року №8055, яка, в свою чергу, відсутня в акті перевірки.

Разом з цим, слід вказати, що в матеріалах справи міститься квитанція №1 від 17.01.2018 року, відповідно до якої податкова накладна від 27.12.2017 року №11223 не прийнята у зв`язку з відсутністю укладеного договору приєднання, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу.

Позивач зазначає, що відмова була обумовлена технічним блокуванням укладення договору про визнання електронних документів, що підтверджується листом позивача від 21.02.2018 року №7614/10-26-15-12-01-18.

Суд звертає увагу, що навіть враховуючи обставини наявності відповідного блокування укладення договору, що на думку суду має місце, з урахуванням відомостей квитанції №2 від 15.01.2018 року та квитанції №1 від 17.01.2018 року, суд наголошує, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів вжиття ТОВ «Делівері» заходів щодо реєстрації податкових накладних від 27.12.2017 року та 31.12.2017 року безпосередньо 15.01.2018 року та до закінчення строку дії цифрового підпису.

Дані обставини спростовують твердження ТОВ «Делівері» про вжиття ним всіх заходів щодо своєчасної реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.12.2018 року та 31.12.2018 року.

Суд при вирішенні спору по суті враховує постанову Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі №825/1700/18, згідно якої для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, з урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин суд вважає, що ТОВ «Делівері» не вжито усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних від 27.12.2018 року та від 31.12.2018 року.

Окрім цього, матеріали адміністративної справи не містять в собі жодних належних та достатніх доказів на спростування обставин порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних №10797 від 24.01.2018 року, №12079 від 08.02.2018 року, №12082 від 15.02.2018 року. Пояснення щодо вказаних податкових накладних позивачем як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив на позовну заяву не наведено.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність оскаржуваного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 73, 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, б. 15/2, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, код ЄДРПРОУ 39439980) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева