Справа № 160/4062/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року Справа № 160/4062/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняДудко Ю.С.,
представника позивача представника відповідача Лапкіна О.В., Атрошенко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОПСНАБ» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
13.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТОПСНАБ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області у Дніпропетровській області, в якому просило:
- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТОПСНАБ" суму сплаченого судового збору.
ТОВ "Укртопснаб" взято на податковий облік в органах державної податкової служби 04.05.2011 №8786, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській обл. (м. Кам`янське).
В період з 16.01.2020 року по 29.01.2020 року на підставі направлень від 15.01.2020 №167, від 15.01.2020 №165, від 15.01.2020 №169, від 15.01.2020 №166, виданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області та відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2020 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.01.2020 №30-п проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Укртопснаб" (далі - ТОВ "Укртопснаб") з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р., валютного законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р., іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р. відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки.
За результатами перевірки встановлено порушення п. 131.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI, внаслідок чого Відповідачем встановлено заниження ТОВ «Укртопснаб» податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 502 743 грн., у тому числі: 2018 рік - 358 743 грн.; III квартал 2019 року - 144 000 грн.
Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки, складений відповідачем за №6976/04-36-05-17/37670467 від 12.02.2020 року.
ТОВ "Укртопснаб" не погодився з вказаним рішенням та оскаржив його до суду.
Зазначені дії контролюючого органу позивач вважає протиправними, а рішення, прийняте контролюючим органом, таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 21.04.2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТОПСНАБ" було залишено без руху із встановленим строком для усунення його недоліків.
Ухвалою суду від 27.04.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
06.05.2020 від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови від 04 травня 2020 року №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України".
12.05.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначивши, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, у повній відповідності до норм законодавства.
Зокрема, відповідач зазначив у відзиві, що в ході проведення документальної планової виїзної перевірки, було встановлено взаємовідносини ТОВ «УКРТОПСНАБ» (код СДРПОУ 37670467) з ФОП ОСОБА_1 , (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період з 01.08.2018 по 30.09.2019 року, відповідно до договорів підряду від 01.08.2018 №01/08-1 та від 04.06.2019 року №04/06-1.
Відповідно до регістрів бухгалтерського обліку, а саме журналу - ордеру та відомості рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», журналу- ордеру та відомості рахунку 93 «Витрати на збут», картки рахунку 311 «Поточний рахунок» відповідно до договорів підряду надано послугу з ремонту на загальну суму - 2 793 019,13 грн.
В рахунок оплати за отримані послуги ТОВ «УКРТОПСНАБ» перерахувало ФОП ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 263 000.00 грн. за договорами про надання послуг.
Розрахунки між суб`єктами господарювання проводилися у безготівковій формі, шляхом перерахувань грошових коштів через розрахункові рахунки підприємств.
Станом на 01.01.2016 року між суб`єктами господарювання (по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними продавцями у національній валюті України») на ТОВ «УКРТОПСНАБ» дебіторська/ кредиторська заборгованість відсутня.
Отже, відповідач дійшов висновку про те, що ремонти здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигід від його використання (п.15 ПБО 7 «Основні засоби»). Крім того, згідно пояснень підприємства від 30.01.2020 №003/01-20, договір від 01.08.2018 №01/08-1 передбачав проведення поточного ремонту з матеріалів виконавця, території та будівель за адресою: м . Кам`янське, вул. Тритузна, 253в. Відповідно наданих регістрів бухгалтерського обліку рахунку 10 «Основні засоби» - об`єкти, зазначені в договорі, не введені в експлуатацію. А отже, підприємство не мало право відносити загальну суму витрат по виконаним роботам на рахунок Дт 93 «Витрати на збут».
Відповідач зазначив, що ТОВ «УКРТОПСНАБ» залучив до виконання будівельно-монтажних робіт фізичну особу- підприємця, а саме: суб`єкта господарської діяльності - ФОП ОСОБА_1 , у якого не встановлено в наявності достатніх кваліфікованих трудових ресурсів для здійснення ремонтних робіт, що обумовлюється їх специфікою, відсутність основних засобів, самостійно виконувати будівельно- монтажні роботи в таких великих обсягах не мав можливості.
Тобто, відповідач вважає, що насправді, вищевказані угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов`язань перед замовником, а лише для збільшення витрат.
Враховуючи зазначені у відзиві обставини, відповідач просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТОПСНАБ" в повному обсязі.
У судове засідання 26.05.2020 з`явились представники позивача та відповідача.
Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позову, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на додаткові пояснення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
В період з 16.01.2020 року по 29.01.2020 року на підставі направлень виданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.01.2020 №30-п проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТОПСНАБ" (далі - ТОВ "УКРТОПСНАБ" ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р., валютного законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р., іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р. відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки.
Термін проведення перевірки продовжувався з 30.01.2020 по 05.02.2020 на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.01.2020 року №408-п.
Під час перевірки Відповідачем було встановлено порушення п. 131.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI, внаслідок чого встановлено заниження ТОВ "УКРТОПСНАБ" податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 502 743 грн.
За результатами перевірки складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 6976/04-36-05-17/37670467 від 12.02.2020 року.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення було встановлення відповідачем відсутності у контрагента позивача, а саме: суб`єкта господарської діяльності - ФОП ОСОБА_1 , достатніх кваліфікованих трудових ресурсів для здійснення ремонтних робіт, що обумовлюється їх специфікою, основних засобів та можливості самостійно виконувати будівельно- монтажні роботи в таких великих обсягах.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також, відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Положеннями ст. 19 ч. 2 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до ш 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення, даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно ч. З ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Згідно п. 2.4. Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 «Про затвердження Положення про документальне , забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового Кодексу України платками податку на прибуток підприємств є, зокрема, суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.
Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Так, під час перевірки відповідач дійшов висновку про те, що ТОВ "УКРТОПСНАБ" занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, внаслідок віднесення вартості підрядних робіт по взаємовідносинам з контрагентом ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 2 793 019 грн., чим порушило п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Кодексу.
При цьому, вказане порушення не вплинуло на правильність визначення податкового кредиту з ПДВ, оскільки ОСОБА_1 не є платником податку на додану вартість.
Таким чином на підставі лише вищезазначеної податкової інформації відносно контрагента позивача, відповідач в даному акті перевірки дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ФОП ОСОБА_1 їх вид, обсяг та розрахунки.
Висновки відповідача про нереальність господарських відносин за укладеними ТОВ "УКРТОПСНАБ" з його контрагентом правочинами ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.
Жодних доказів про самостійне дослідження податковим органом обставин укладання договорів між ТОВ "УКРТОПСНАБ" з контрагентом ФОП ОСОБА_1 , предметів даних правочинів, змісту прав та обов`язків сторін за ними, повноважень фізичних осіб, які від імені суб`єктів господарювання укладали ці правочини, обізнаності суб`єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів акт перевірки не містить.
Натомість, надані позивачем до суду та представлені в ході перевірки документи в повному обсязі підтверджують дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку ТОВ "УКРТОПСНАБ".
В акті перевірки відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не має основних засобів, трудових ресурсів та виробничих потужностей та відповідач, в результаті перевірки встановив відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ "УКРТОПСНАБ" робіт/послуг у даного суб`єкта господарювання, в зв`язку з неможливістю встановити дійсний зміст, обсяг та адресу здійснення господарської операції.
Такі посилання відповідача викладені в акті перевірки є неправомірними та побудовані на припущеннях.
При дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Дана правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб`єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.
Відповідачем в акті перевірки та у відзиві не наведено факти та/або докази, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме TOB "УКРТОПСНАБ", як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагента.
При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.
При вирішенні податкових спорів, суд зобов`язаний виходити із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.
Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів підряду роботи Підрядником Замовнику не надано.
Окрім того, відсутність у контрагента трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг). Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).
Податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначав про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства. В обґрунтування висновків в акті перевірки податковим органом не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій.
Додатково, слід зазначити, що обставини, встановлені в акті перевірки, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.
Податковим органом не наведено доказів, які б свідчили про узгодженість дій TOB "УКРТОПСНАБ" та ФОП ОСОБА_1 з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з такими діями контрагента.
Отже, з огляду на зазначені обставини, а також приймаючи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, можна зробити висновок, що у разі порушення контрагентами платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цих осіб, у зв`язку з чим право платника податків, тобто позивача, на витрати не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).
Таким чином, обов`язковою умовою для визнання та врахування витрат при обчисленні об`єкта оподаткування є здійснення цих витрат в межах провадження господарської діяльності та підтвердження цих витрат відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
TOB "УКРТОПСНАБ" надало всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів/робіт/послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання товарів/робіт/послуг в господарській діяльності.
Отже, TOB "УКРТОПСНАБ" правомірно задекларовано в рядку 01 декларації(й) „Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" у сумі 201 042 339 грн. за період з 01.01.2016р. по 30.09.2019р. на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій.
Одночасно, відповідачем фактично визнано правочини між TOB "УКРТОПСНАБ" та ФОП ОСОБА_1 такими, що укладені без мети реального настання правових наслідків, за відсутності обґрунтування та посилання на норми чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 317 Господарського Кодексу України відносини між замовником та виконавцем у сфері будівництва регулюються договорами підряду.
Згідно з п. 3 ст. 843 Цивільного Кодексу України «Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу».
Згідно з п. 4 ст. 882 Цивільного Кодексу України «Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами».
Відповідно до ст. ст. 526, 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або Закону і припинятися виконанням, проведеним належним чином.
Визначення вартості будівництва (ДСТУ БД. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва»), розраховується відповідно до правил, затверджених наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2013 №293.
Бухгалтерський облік господарських операцій, відповідно до ст.4 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996), будується на принципі превалювання сутності над формою - операції повинні обліковуватись відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
Частиною 2 статті 234 ЦК України визначено, що фіктивний правочин визнається недійсним судом.
У Листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 16.09.2011 р. № 7319, вказано, що особливу увагу слід звернути на припис акта цивільного законодавства України, викладений в частині 1 статті 204 Цивільного кодексу України, згідно з яким правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності). Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом, а не актами податкової перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства, тобто в законі, а не у акті перевірки податкової інспекції, визначаються підстави для визнання будь-якого правочину нікчемним. В іншому випадку правочин недійсним повинен визнаватися у судовому порядку.
Статтею 228 Цивільного Кодексу України передбачено умови нікчемності правочину. Зокрема, цією статтею встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Укладені договори між TOB "УКРТОПСНАБ" та ФОП ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України щодо його змісту, жодне положення договору не суперечить інтересам держави та суспільства, не порушує будь-чиїх прав.
Таким чином, доводи контролюючого органу щодо фіктивності підприємницької діяльності, безтоварності господарських операцій, направленості ТОВ "УКРТОПСНАБ" на ухилення від сплати податків, а у зв`язку з цим і фіктивності угод, укладених між останнім та ФОП ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами, і повністю спростовуються Актом №6976/04-36-05-17/37670467.
Відтак, суд не погоджується із висновками відповідача щодо порушення ТОВ "УКРТОПСНАБ" п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України.
Виходячи з вищевикладеного та положень ПК України, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості застосування відповідачем до позивача фінансової відповідальності передбаченої положеннями п. 123.1 ст. 123 ПК України у вигляді збільшення грошового зобов`язання в розмірі 628 428 (шістсот двадцять вісім тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 75 коп.
Контролюючий орган не дослідив та не проаналізував у сукупності положення ПК України, проігнорував вимоги чинного законодавства, помилково прийшов до висновку про необхідність нарахування штрафних (фінансових) санкцій Позивачу та необґрунтовано притягнув останнього до відповідальності за п. 126.1 ст. 126 ПК України, що завдало та завдає на сьогоднішній день збитки підприємству, через неможливість належного здійснення господарської діяльності підприємством.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутня жодна правова підстава, а отже останнє підлягає скасуванню.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Враховуючи те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення базується на одних і тих самих висновках акта перевірки, які, як було обґрунтовано вище є помилковими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, то наявні всі підстави для скасування такого рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01.06.2020 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко