Справа № 160/3442/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року Справа № 160/3442/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Воротилін Є.М. Грановський М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 4859 від 19.12.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
- позивач відповідно до наказу начальника відділу від 17.10.2019 року знаходився у розташуванні СУ ГУНП та фактично не міг здійснювати ані керування діями слідчих слідчої групи, ані контроль за правильністю складання процесуальних документів під час обшуків та оглядів;
- позивач не мав повноважень визнавати предмети матеріального світу речовими доказами, оскільки судом винесено рішення про незаконність проведення обшуків; стосовно інших речей призначено експертні дослідження, і оскільки до часу закінчення проведення службового розслідування призначені експертизи не були закінчені, то позивач не мав повноважень визнавати вилучені предмети речовими доказами і відповідно до КПК України статус у вилучених речей був тимчасово вилучене майно;
- позивач не зволікав у проведенні огляду автомобіля, який мав кульові ушкодження, оскільки була призначена експертиза зброї та експертам було надано доступ до вказаного автомобіля; оскільки позивач не є фахівцем та не має спеціальних знань з даного питання, самостійно позивачем огляд не проводився; огляд проведено за клопотанням експерта у встановлений час;
- висновок службового розслідування було затверджено без пояснень позивача; про проведення службового розслідування позивача не повідомляли; через вказані вище дії порушено право позивача надавати пояснення та право на захист;
- відповідач порушив строки надання відзиву на позовну заяву; документи додані відповідачем до відзиву на позовну заяву не засвідчені належним чином згідно п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року «ДСТУ 4163-2003»;
- позивач наголошує, що акт від 13.12.2019 року № 5129 про відмову від дачі пояснень позивачем сфальсифіковано, оскільки останній складено вже після складання висновку про службове розслідування; через вказані дії відповідачем порушено вимоги розділу 4 наказу МВС України № 893 від 07.11.2018 року «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».
Ухвалою суду від 30.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач 27.04.2020 року через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:
- нормами Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року, не передбачено внесення до ЄРДР відомостей про старшого слідчої групи у кримінальному провадженні;
- у рамках кримінального провадження вилучено певні речі в рамках слідчих дій, однак ухвалами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2019 року та від 28.10.2019 року скасовано арешт на частину речей, які вилучені, а також відмовлено у задоволенні клопотань слідчого про арешт майна; щодо іншої частини речей позивачем не вирішено питання про визнання їх речовими доказами;
- оскаржуваний наказ відповідача містить посилання на зволікання під час досудового розслідування з боку позивача;
- при виконанні своїх службових обов`язків позивач як слідчий зобов`язаний забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах встановлених КПК строків;
- слідчим Венгером С.О. 17.10.2019 року проведено огляд місця події та у порушення вимог ст. 104 КПК України у протоколі не зазначено спеціалістів та не внесено інформацію про те, що особам, які беруть участь у процесуальній дії заздалегідь повідомлено про застосування технічних засобів фіксації, а також у порушення вимог ст. 105 КПК України не складено та не долучено до матеріалів кримінального провадження схему огляду місця події;
- слідчим Шелестом С.В. 18.10.2019 року проведено огляд місця події, однак у протоколі не зафіксовано куди саме направлено на зберігання речі, вилучені під час проведення процесуальної дії, та не долучено фото таблицю, яка поясненює зміст протоколу;
- слідчим Шальком А.В. 18.10.2019 року проведено огляд місця події, однак належним чином не виготовлено додатки до протоколу додаткового огляду місця події;
- слідчим Сергієнком Д.Ю. 17.10.2019 року проведено огляд трупа, однак у протоколі огляду відсутні відомості про ознайомлення з протоколом всіх учасників процесуальної дії, план схему-розташування тілесних ушкоджень на трупі не підписано спеціалістом КМБ СМЕ, а також не складено та не підписано фото таблицю до протоколу огляду трупа;
- слідчим ОСОБА_2 . 17.10.2019 року проведено обшук квартири, однак не засвідчено фото таблицю; аналогічне порушення допущено слідчим Сисоєвою О.В. під час проведення огляду місцевості та огляду трупа;
- слідчим Павловим М.М. 17.10.2019 року та 18.10.2019 року проведено огляд двох транспортних засобів, однак у протоколі огляду не зазначено підстав для проведення процесуальної дії, не зазначено інформації про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії;
- слідчим Івановою М.А. 17.10.2019 року проведено обшук транспортного засобу, однак у протоколі не зазначено підстави проведення обшуку та не засвідчено підписом слідчого додаток до протоколу;
- 18.10.2019 року Анікєєнком О.О. до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська направлено клопотання про проведення обшуків та арешту майна, однак слідчим жодної постанови про прийняте процесуальне рішення не винесено та місце знаходження речових доказів не зазначено;
- позивачем лише 12.11.2019 року (тобто через 26 днів після початку досудового розслідування) проведено огляд транспортного засобу, який по всій поверхні має наскрізні отвори та заглиблення;
- чинне законодавство України не зобов`язує ознайомлювати поліцейського з наказом про призначення службового розслідування та висновком службового розслідування;
- позивач у період з 25.11.2019 року по 19.12.2019 року з клопотаннями, заявами або іншими документами щодо службового розслідування не звертався;
- 13.12.2019 року відповідачем складено акт № 5129 про відмову від надання пояснень позивачем під час службового розслідування;
- з оскаржуваним наказом позивач був ознайомлений 26.12.2019 року під розпис.
Ухвалою суду від 29.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 03.06.2020 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до адміністративного суду, поновлено позивачу строк звернення з позовом до адміністративного суду, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав які вказані у відзиві на позовну заяву.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
У наказі відповідача від 19.12.2020 року № 4859 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого слідчого відділу СУ ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 » вказано про те, що справу розглянуто у формі письмового провадження.
Підставою для організації проведення службового розслідування слугував наказ відповідача від 25.11.2019 року № 4488, до якого внесено зміни наказом відповідача від 19.12.2019 року № 4857, копії яких містяться у матеріалах справи. Службове розслідування доручено провести голові комісії ОСОБА_4 , членам комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
У висновку службового розслідування від 05.12.2019 року вказано, що 17.10.2019 року заступником начальника начальником відділу слідчого управління ГУНП досудове розслідування доручено групі слідчих; позивач призначений старшим слідчим групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Суд зазначає, що нормами Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року, не передбачено внесення до ЄРДР відомостей про старшого слідчої групи у кримінальному провадженні.
У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Також судом відхиляється посилання відповідача на «Рух провадження з ЄРДС», який міститься у матеріалах справи, як на доказ того, що саме позивач з 17.10.2020 року був старшим слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, з наступних підстав.
З «Руху провадження з ЄРДС», який міститься у матеріалах справи, видно, що інформацію про визначення переліку слідчих відповідача, які здійснюють досудове розслідування, до яких віднесено у позивача, внесено до ЄРДС 22.11.2019 року користувачем ОСОБА_8 . Позивач у переліку слідчих вказаний першим.
Таким чином, саме 22.11.2019 року, а не 17.10.2019 року у ЄРДР з`явилась інформація про те, що позивач вказаний першим у переліку слідчих.
У висновку службового розслідування від 05.12.2019 року також вказано наступне: позивачем не складено план проведення слідчих (розшукових) дій, не здійснено керування діями інших слідчих слідчої групи; у період з 21.10.2019 року по 29.10.2019 року позивачем призначено експертизи трупа, речових доказів, вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, трасологічну експертизу та судові експертизи зброї; позивачем лише 12.11.2019 року та 19.11.2019 року за участю експерта проведено додатковий огляд транспортного засобу, який по всій поверхні має наскрізні отвори та заглиблення; позивачем не здійснено заходів для отримання інформації з камер зовнішнього спостереження АЗС, де було затримано підозрюваного; до кримінального провадження долучені клопотання слідчих та ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про надання дозволу на проведення обшуків і накладення арешту на майно та постанови при призначення експертизи та їх висновки, долучено інформацію з камер зовнішнього відео спостереження, підготовлено запит про надання інформації з камер зовнішнього спостереження АЗС, де було затримано підозрюваного. Окремо у висновку службового розслідування від 05.12.2019 року вказано, що позивач відмовився від надання пояснень, що підтверджується актом від 13.12.2019 року № 5129.
Суд зазначає, що згідно частин 1-3 та 10 статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Забезпечення поліцейському права на захист визначено статтею 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції», у відповідності до вимог частин 1,2,3 якої під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій; поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою; поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції (далі Порядок) затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».
У відповідності до пунктів 1-3 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України .
Пунктом 7 розділу V Порядку передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Пунктами 13 і 14 розділу V Порядку визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку. Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.
Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення. В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови. Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування (п.17 розділу V Порядку).
Пунктами 1, 2, 7 розділу VI Порядку встановлено, що зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.
За вказаних обставин на підставі аналізу вказаних вище норми чинного законодавства України суд приходить до висновку, що дисциплінарна комісія до моменту складення висновку службового розслідування повинна отримати пояснення від поліцейського та сформувати всі інші необхідні матеріали та документи у справу.
Згідно пункту 1 та 2 Розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, яке затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», дисциплінарна комісія під час проведення щодо поліцейського службового розслідування має право, зокрема, викликати поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також запрошувати інших працівників органів (підрозділів) поліції, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають стосунок до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них усні або письмові пояснення, здійснювати фіксацію технічними засобами за згодою особи, з якою проводиться бесіда, її усних пояснень, а також одержувати документи, які стосуються службового розслідування; голова дисциплінарної комісії забезпечує виклик поліцейських та інших осіб для отримання пояснень, організовує їх опитування, у тому числі з використанням технічних засобів, після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, забезпечує ознайомлення його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, з дотриманням вимог законодавства України.
Судом під час розгляду справи встановлено, що висновок службового розслідування датовано 05.12.2019 року, а акт № 5129 про відмову позивача надати пояснення під час службового розслідування датовано 13.12.2019 року, тобто вже після складення висновку службового розслідування, що не відповідає вимогам 1 та 2 розділу VI Порядку.
Відповідачем не надано суду доказів того, що у даті складання висновку службового розслідування міститься описка.
За вказаних обставин, суд не може дійти до однозначного та беззаперечного висновку про те, що дисциплінарна комісія, яка провадила службове розслідування, пропонувала позивачу під час проведення службового розслідування надати письмові пояснення. Суд також враховує те, що всі письмові пояснення інших поліцейських, які містяться у матеріалах службового розслідування, датовано 05.12.2019 року, тобто отримано до моменту складення висновку службового розслідування.
Відповідач не надав суду доказів ухилення позивача від надання письмових пояснень під час проведення службового розслідування.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів виклику позивача до моменту складення висновку службового розслідування від 05.12.2019 року для дачі письмових пояснень.
Окремо суд вказує на те, що Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» та Порядок не зобов`язують відповідача доводити до відома позивача копію наказу про призначення службового розслідування, однак відповідач повинен довести до відома позивача інформацію про проведення стосовно нього службового розслідування для того, що б позивач мав можливість скористатися правами, передбаченими статтею 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» та Порядком.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повідомлення позивача про проведення стосовно нього службового розслідування чим позбавив позивача можливості скористатися правами передбаченими статтею 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» та Порядком.
У відповідності до вимог пункту 9 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
За вказаних обставин оскаржуваний наказ не відповідає вимогам пункту 9 частини 2 статті 2 КАС України, оскільки позивач був позбавлений права на участь у процесі прийняття рішення, оскільки не отримав можливість надати пояснення під час службового розслідування скористатися іншими правами передбаченими статтею 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» та Порядком.
Суд критично ставиться до довідки відповідача від 24.04.2020 року про те, що у період з 25.11.2019 року по 19.12.2019 року з клопотаннями, заявами або іншими документами щодо службового розслідування не звертався, оскільки судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач не довів належним чином до відповідача інформації про проведення стосовно нього службового розслідування та склав акт про відмову позивача від надання пояснень вже після складення висновку службового розслідування.
Окремо суд зазначає, про те, що висновок службового розслідування від 05.12.2019 року, який затверджено 19.12.2019 року, не підписано всіма членами дисциплінарної комісії: у висновку містяться підписи лише двох членів дисциплінарної комісії ОСОБА_9 та Денисюк Наталії; підпис голови дисциплінарної комісії Кучеровського Олександра відсутній, про те міститься підпис іншої особи Брандис О.В.
Відповідач не надав суду доказів включення особи Брандис О.В. до складу дисциплінарної комісії або уповноваження Брандис О.В. на підписання висновку службового розслідування.
Таким чином, висновок службового розслідування не відповідає вимогам пункту 7 розділу VI Порядку.
Приймаючи до уваги обставини встановлені судом під час розгляду справи, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 4859 від 19.12.2019 року.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що строки надання відзиву на позовну заяву; документи додані відповідачем до відзиву на позовну заяву не засвідчені належним чином згідно п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року «ДСТУ 4163-2003» з наступних причин.
2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» (далі Закон № 540-ІХ), яким розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнити пунктом 3 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
На усій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.
Зазначені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування Закону № 540-ІХ, тобто з 02 квітня 2020 року.
Таким чином, строк для надання відзиву на позовну заяву продовжуються на строк дії такого карантину, а тому відповідач не пропустив строк для надання відзиву на позовну заяву разом із доказами.
Копії письмових документів, які надані відповідачем засвідчені у відповідності до вимог ч.5 ст. 94 КАС України, оскільки копії письмових доказів, які залучені відповідачем, засвідчені підписом представника відповідача із зазначенням дати такого засвідчення; копії судових рішень роздруковано з ЄДРСР та не потребує засвідчення.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 4859 від 19.12.2019 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 червня 2020 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 03.06.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.