Справа № 161/6302/20
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6302/20
Провадження № 2-а/161/261/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Будько І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 14 квітня 2020 року інспектором роти №1 БУПП у Волинській області Вілінчуком Т.Д. було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАК № 2388733 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі - постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, щодо її змісту та процедури складання. Вказує, що відповідачем, при розгляді справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, а постанова не відображає дійсних обставин справи, оскільки здійснював рух на миготливий зелений колір світлофору за яким слідує жовтий та забороняючий червоний, а не поєднання червоного і жовтого сигналів, що забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу, за що його було притягнуто до відповідальності.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказав, що факт вчинення правопорушення зафіксовано на відео з реєстратора в автомобілі поліцейських. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

До судового засідання позивач подав заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також до судового засідання подав заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що 14 квітня 2020 року інспектором роти №1 БУПП у Волинській області Вілінчуком Т.Д. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАК № 2388733 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 11).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «BMW 530D», номерний знак НОМЕР_1 , 14 квітня 2020 року о 18 год. 34 хв. у м. Луцьку, пр. Грушевського, 29, здійснив проїзд перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3. «є» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника.

Пунктом 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачено, що поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З оглянутого відеозапису з технічного засобу відео реєстратора з автомобіля патрульної поліції №IMG_3873 від 14.04.2020 року (а.с. 23) вбачається, що автомобіль поліцейських рухався позаду, та чітко зафіксував транспортний засіб позивача, який проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, що змінився на червоний, що забороняють рух.

Суд вважає, що наданий представником відповідача фото,- відеодоказ, здійснений за допомогою відео реєстратора з автомобіля патрульної поліції, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, суд не бере до уваги, оскільки, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог ПДР. При розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16.

Таким чином, в даному випадку, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення інспектор поліції застосував адміністративне стягнення у відповідності до вимог закону, у межах санкції статті, передбаченої саме за проїзд на заборонений сигнал світлофора, що не може слугувати неправильній кваліфікації адміністративного правопорушення.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор поліції при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Залишити без змін постанову серіїЕАК №2388733 від 14 квітня 2020 року інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Вілінчука Тараса Дмитровича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.