Справа № 400/1014/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 р. № 400/1014/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Врадіївської центральної районної лікарні, вул. Фрунзе, 2,смт.Врадіївка, Врадіївський район, Миколаївська область,56301

до відповідача:Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, вул. Дзержинського, 134,м.Миколаїв,54030

про:визнання протиправними та скасування пунктів № 1,2,3,4,5,7 припису від 27.01.2020 р. № 02-03-07-08/3Є/20,

ВСТАНОВИВ:

Врадіївська центральна районна лікарня звернулася до суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування п.п. 1,2,3,4,5,7 припису №02-03-07-08/3Є/20 від 27.01.2020 р.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що припис винесено необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки позивач не допускав порушень Закону України " Про відходи", Закону України "Про охорону атмосферного повітря", Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідач проти позову заперечував, просив в задоволені позову відмовити, оскільки в ході перевірки було встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, тому припис прийнятий законно й обґрунтовано та скасуванню не підлягає.

Ухвалою від 06.03.2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач недоліки усунув та ухвалою від 16.03.20 року справу призначено до розгляду. Справу було призначено до розгляду в загальному провадженні.

Ухвалою від 23.04.2020 року розгляд справи було відкладено за клопотанням позивача.

У підготовчому засіданні позивач просив позов задовольнити, відповідач проти позову заперечував, крім того представники сторін до канцелярії суду 26.05.2020 року надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження, за таких обставин суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку.

Планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами позивача була проведена за період 13.01.2020 по 24.01.2020 року.

За наслідками перевірки був прийнятий припис №02-03-07-08/3Є/20 від 27.01.2020 з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, яким приписано:

Пунктом 1 припису зобов`язано провести інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Щодо вказаного слід зазначити під час проведення перевірки встановлено, що для опалення приміщень Врадіївської ЦРЛ використовуються 6 топкових, в яких працює 6 газових котлів на природньому газі: 2 котла марки КСГ-100, 1 котел марки КСГ-30, 1 котел марки КСГ-50, 1 котел АОГВ-19,5, 1 котел АОГВ-20,0. Інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та документи в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів не представлено, дозвіл на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел не отримано, що є порушенням ст.ст.10,11 Закону України " Про охорону атмосферного повітря".

Відповідно до ст.10,ч.5 ст.11 Закону України " Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з п. 1.15.5. "Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві" N 7, 10.02.1995 затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Пунктами 1.2.,1.3 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом № 177 від 10.05.2002 Міністерства екології та природних ресурсів встановлює критерії взяття на державний облік об`єктів у залежності від видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, та обов`язкові вимоги щодо єдиного на території України порядку подання матеріалів для взяття на державний облік підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних джерел (далі - об`єкти). Дані про види та обсяги забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, готуються на підставі матеріалів інвентаризації викидів забруднюючих речовин. Узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями: об`єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток 1); видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

У додатку до інструкції №1 зазначено перелік забруднюючих речовин та порогове значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік. Під №23 зазначено оксид азоту 1,0 тонн/рік та № 24 азот оксиду - 0,1 тонн/рік порогове значення викидів. У технічних звітах позивача зазначено про оксид азоту, для якого встановлено порогове значення 1,0 тонн/рік, а не 0,1тонн/рік, як зазначає відповідач.

Таким чином, до вищезазначеної інструкції позивач не відповідає критерієм об`єкту, які підлягають державному обліку.

Відповідач не надав суду доказів того, що газові котли позивача- є стаціонарним джерелом забруднення атмосфери, що позивач відноситься до певної групи, якій необхідно отримати дозвіл, що забруднюючі речовини, які викидаються в атмосферне повітря позивачем підлягають державному обліку, тому припис в цій частині належить скасувати.

Такі ж самі вимоги відповідач вказав у Приписі який був складений після перевірки позивача в 2016 році. Цей припис був оскарженний до суду та рішення у справі №814/368/16 (що набрало законної сили) був скасований.

Щодо пункту 2 припису. В акті перевірки зазначено, що "Перевірка вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах ТЗ не здійснюється, договір на проведення вимірювання вмісту оксиду вуглецю і вуглеводів не представлено, що є порушенням ст.9,10,17 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря", ст.56 ЗУ"Про охорону навколишнього середовища"ДСТУ 4277:2004.

Судом встановлено що ДСТУ 4277:2004 не містить таких норм та не зобов`язує власників транспортних засобів здійснювати обов`язкову перевірку або укладати договори на проведення вимірювань вихлопних газів. Відтак не може бути будь-якого порушення цього нормативного акту за нездійснення таких дій. Крім того, відповідачем не доведено суду, що позивач здійснює наднормативні викиди забруднюючих речовин, тому припис в цій частині належить скасувати.

Пунктом 3 припису відповідач зобов`язує позивача подавати до Держекоінспекції щоквартальний звіт про стан поводження з відпрацьованими мастилами відповідно до Постанови КМУ №1221 від 17.12.2012 року.

Відповідно до п.6 вказаної Постанови КМУ споживачі мастил:"здійснюють первинний облік щодо придбанних мастил (олив), їх використання, подальшого поводження з відпрацьованими мастилами(оливами) та подають до 10 числа наступного місяця до Держекоінспекції інформацію про стан поводження з відпрацьованими мастилами (оливами) за формою згідно з додатком 5 (крім суб`єктів господарювання, які здійснюють заміну мастил (олив) у транспортних засобах у пунктах заміни)".

Інспектору був наданий договір на технічне обслуговування автомобілів позивача, який підтверджує, що лікарня здійснює заміну мастил в автомобілях на СТО, тобто в пункті заміни. В акті не наведено фактів зберігання позивачем відпрацьованих мастил або обставин здійснення позивачем їх заміни. Відтак відповідно до п.6 Постанови КМУ №1221 у позивача відсутній обов`язок надавати щоквартальні звіти до Держекоінспекції.

Враховуючи те, що п.3 припису не відповідає нормам постанови КМУ №1221 він є протиправним.

Пунктом 4 припису передбачено, що відповідно ст.ст.17,33,34 Закону України "Про відходи" ДСанПіН 2.2.7.029-99 позивач повинен дотримуватись вимог екологічної безпеки при зберіганні та видаленні відходів, не допускати змішування відходів у місцях тимчасового їх зберігання.

Слід зазначити, відповідачем не надано доказів огляду чи обстеження місць тимчасового зберігання відходів інспектором при проведенні перевірки (наприклад актів обстеження чи огляду в якому є підписи посадових осіб позивача, або фотознімками чи відеозаписи).

Таким чином вищевказане в акті перевірки нічим не підтверджено та не відповідає законодавству.

Пункт 5 припису містить вимогу забезпечити професійну підготовку, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівця КНП «Врадіївська ЦРЛ» у сфері поводження з відходами та надати на адресу Державної екологічної інспекції у Миколаївській області відповідні підтверджуючі документи (ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" пункт «м» частини першої ст.17 ЗУ "Про відходи").

Відносно пункту 5 припису судом встановлено відповідно до пункту «м» ч.1 ст.17 ЗУ "Про відходи" суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані забезпечувати професійну підготовку, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами.

Вказана норма не визначає термінів та не встановлює конкретних строків, періодичність та програму підготовки, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами.

Діючим законодавством України також не визначений порядок, у тому числі програм, та періодичність підготовки, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами, передбачених п «м» ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи", а також суб`єкти (навчальні заклади), які мають право на проведення зазначеного навчання.

Окрім того, позивачем укладені договори на всі види відходів, що утворюються у позивача з суб`єктами господарювання, які мають відповідні дозволи та ліцензії щодо поводження з відходами та на технічне обслуговування автомобілів яке включає в себе також і заміну шин, акумуляторів та мастил. А саме: надано договір №1 від 02.01.2020 р про надання послуг по вивезенню побутових відходів, укладений з КП «Врадіївське ЖКГ» та Договір №2 від 02.01.2020, укладений з ТОВ «ОЛЕКСАС ЕКО» (м.Черкаси), про прийняття клінічних відходів, відпрацьованих акумуряторів ,склобою і відходів полімерних, Договір №4 від 02.01.2020 з ФОП ОСОБА_1 про прийняття відходів з вмістом дорогоцінних металів, договір №3 від 02.01.2020 з ТОВ «МЕТ-ТРІУМ» про прийняття на переробку комп`ютерної техніки, медичного обладнання, Договір №2 від 02.01.2020 про постачання холодної води укладений з КП «Водогін -Врадіївка», Договір №1 від 02.01.2020 про виконання робіт послуг по технічному обслуговуванню автомобілів, укладений з ФОП ОСОБА_2 .

Отже забезпечення професійної підготовки, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців, у сфері повноваження з відходами покладається саме на цих суб`єктів.

Відтак пункт 5 припису не може вважатись правомірним, оскільки не грунтується на нормах чинного законодавства України, яке регламентує порядок, строки та періодичність проведення професійної підготовки, підвищення кваліфікації та проведення атестації суб`єктами господарювання.

Пунктом 7 припису зобов`язано позивача надати довідку про кількість природного газу використаного на котлах марок: КСГ-100,КСГ-50, КСГ-30, АОГВ-19,5, АОГВ-20,0 за період з 24.01.2017 по 24.01.2020 по кожному котлу та окремо по місяцям, м3 (стаття 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Позивач зазначив, що перевірка кількості використаного на котлах позивача природного газу за період з 24.01.2017 по 24.01.2020 року по кожному котлу окремо та окремо по місцях не входило до переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), що міститься в акті перевірки.Це питання також не відноситься до здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів

Також судом встановлено, що таку ж саму вимогу містив Припис який був складений після минулої перевірки в 2016 році та скасований рішенням суду у справі №814/368/16

Судовим рішенням, що набрало законної сили було встановлено наступні обставини:

Відповідно до ст.20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: д) одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для використання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб.

Вбачається, що ця інформація необхідно відповідачу для розрахунку маси наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків №639 від 10.12.2008 року, але ця методика не зазначені ні в акті перевірки ні в приписі та не містить вимог, що для розрахунку наднормативних викидів необхідна кількість використаного природного газу. Крім того, відповідачем не доведено суду, що позивач здійснює наднормативні викиди забруднюючих речовин, тому припис в цій частині належить скасувати

Жодна з обставин, які існували на момент прийняття рішення судом у справі №814/368/16 на даний час не змінилися. Позивач використовуєті ж самі котли з тими самими технічними характеристиками та викидами, акт перевірки не містить будь- яких даних про те, що позивач здійснює наднормативні викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України суд повинен перевірити, чи діяв суб`єкт владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінивши докази, відповідно до ст.86 КАС України, суд приходить до того, що відповідач не довів суду, що припис прийнято правомірно, тому позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №215 від 24.02.2020р, який підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Врадіївської центральної районної лікарні (вул.Фрунзе, 2, смт.Врадіївка, Врадіївський район, Миколаївська область,56301 ) до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області (вул.Дзержинського, 134, м.Миколаїв, 54030 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3, 4, 5, 7 припису №02-03-07-08/3Є/20 від 27.01.2020 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Миколаївській області (вул.Дзержинського, 134, м.Миколаїв,54030 ) на користь Врадіївської центральної районної лікарні (вул. Фрунзе, 2,смт.Врадіївка, Врадіївський район, Миколаївська область,56301 ) судові витрати в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга