Справа № 120/1455/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 червня 2020 р. Справа № 120/1455/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

31.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з 13.01.2013 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області та з 18.04.2014 року отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу".

10.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вподальшому, 29.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування, при нарахуванні та визначенні розміру пенсії по інвалідності, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2017-2019 роки).

За результатом розгляду заяви, відповідач повідомив позивача, що оскільки йому призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", то при переході на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" середня заробітна плата залишається без змін в розмірі - 4404,35 грн. (за 2014 - 2016 роки).

Позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки йому призначено іншу пенсію за іншим Законом, а відтак має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, у зв`язку із чим звернувся з цим позовом до суду, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови позивачу у проведенні розрахунку пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2014-2016 роки.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести йому розрахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017 - 2019 роки, починаючи з моменту такого призначення 10.01.2020 року, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.04.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема зазначає, що з 18.04.2014 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", яку він отримував до 01.03.2019 року.

Зауважили, що відповідно до положень статті 42, пункту 4-5 Прикінцевих положень Закону №1058 та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" з 01.03.2019 року органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій, призначених до 2018 року в частині збільшення середньої заробітної плати по Україні, яка враховується при обчисленні пенсій за 2014-2016 роки, на визначений відповідно до статті 42 Закону коефіцієнт, в поточному 2019 році - 1,17, в тому числі пенсії позивача.

Оскільки, з 01.03.2019 року розмір пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058 перевищив розмір пенсії за віком розрахований відповідно до Закону України № 3723, виплата пенсії Позивача здійснювалась на підставі Закону № 1058.

10.01.2020 року позивачем подана заява про призначення пенсії по інвалідності, що призвело до зменшення її розміру, оскільки розмір пенсії по інвалідності становить 90% розміру пенсії за віком.

В подальшому 14.01.2020 року позивач подав заяву про призначення пенсії за віком.

Для обрахунку розміру пенсії позивача використана середня заробітна плата по Україні за 2014-2016 роки, заробітна плата встановлена відповідно до ст.40 Закону України №1058, оскільки у відповідності до п. 3 ст.45 Закону України №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інший документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведені з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України №1058, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна палата у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин ГУ ПФУ у Вінницькій області просить відмовити у задоволенні даного позову.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

20.05.2020 року на адресу суду надійшли матеріали пенсійної справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 з 13.01.2013 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 18.04.2014 року позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

З 01.03.2019 року відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" проведено перерахунок пенсій, призначених на умовах цього Закону, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році". Враховуючи, що розмір пенсії позивача, обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виявився більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону України "Про державну службу", позивача автоматично переведено на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки, за матеріалами пенсійної справи.

10.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по інвалідності (за матеріалами пенсійної справи).

Згідно рішення органу пенсійного фонду № 98 від 15.01.2020 року позивачу з 10.01.2020 року проведено перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14.01.2020 року позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсії за віком.

Згідно рішення органу пенсійного фонду № 98 від 20.01.2020 року позивачу з 14.01.2020 року проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою наступного змісту "З 14.01.2020 року відповідно до заяви позивачу було зроблено перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з урахуванням 24 місяців страхового стажу. Чому не врахована при розрахунку середня заробітна плата на момент його звернення на перерахунок та розмір пенсії чомусь зменшився".

Листом №813-533/В-02/8-0200/20 від 24.02.2020 року відповідач повідомив позивача, що відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України №1058, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна палата у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Оскільки, позивачу вперше призначено пенсію за віком 13.01.2013 року, то при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком середня заробітна плата залишається без змін, тобто 4404,35 грн.

Не погоджуючись із такими діями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

За змістом пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів","Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Водночас, як вже встановлено судом, з 01.03.2019 пенсію позивача автоматично переведено на умови, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за матеріалами пенсійної справи.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 з 10.01.2020 року переведено з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності.

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зобов`язати відповідача провести йому розрахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхову внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017 -2019 роки, починаючи з моменту такого призначення 10.01.2020 року, з урахуванням вже отриманих сум.

При цьому суд наголошує, що 14.01.2020 року ОСОБА_1 подав до пенсійного фонду заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно рішення пенсійного фонду № 98 від 20.01.2020 року позивачу з 14.01.2020 року проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, на момент звернення з цим позовом до суду, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", натомість в прохальній частині позовної заяви просить зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплату його пенсії по інвалідності з 10.01.2020 року, з якої 14.01.2020 року за своїм волевиявленням перейшов на інший вид пенсійного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що зміст позовних вимог та їх обґрунтування не відповідають фактичним обставинам справи, що на переконання суду свідчить про безпідставність заявлених вимог та позбавляє суд можливості вирішити спір у обраний позивачем спосіб, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Повний текст рішення виготовлений 02.06.2020 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович