Справа № 160/1876/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року Справа № 160/1876/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Попков О.О. Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН3049/1847/ПН-2/СП-ФС/581 від 25.11.2019 року на суму 12 519 грн., складену у відношенні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
- у відповідача відсутнє право проводити інспекційне відвідування за місцем проживання фізичної особи - підприємця, тобто за адресою, яка вказана у ЄДРПОУ;
- із акті відповідача не видно, з якої саме підстави призначено інспекційне відвідування;
- відповідач не пред`явив (не вручив) під час проведення інспекційного відвідування позивачу направлення на проведення інспекційного відвідування;
- оскільки відсутні підстави для проведення інспекційного відвідування, порушено порядок проведення інспекційного відвідування, то вимога відповідача надати документи не є обов`язковою для виконання;
- відповідач формально віднісся до складання акта на підтвердження факту перешкоджання інспекційному відвідуванню; відповідач не намагався провести інспекційне відвідування; відсутність позивача на момент інспекційного відвідування ніяким чином не підтверджена;
- на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови, у відповідача була відсутня інформація про отримання позивачем вимоги про надання документів;
- позивач не був проінформований про інспекційне відвідування та про існування вимоги про надання документів.
Ухвалою суду від 18.02.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовну з наступних підстав:
- підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало звернення працівника щодо порушення стосовно нього законодавства про працю від 30.09.2019 року;
- відповідачем видано наказ від 10.10.2019 року № 746-І та направлення від 10.10.2019 року № 410-Н на проведення у період з 16.10.2019 року по 22.10.2019 року інспекційного відвідування;
- відповідачем телефоном повідомлено позивача про проведення інспекційного відвідування, а тому твердження позивача про не повідомлення про інспекційне відвідування є необґрунтованим;
- під час інспекційного відвідування 16.10.2019 року позивачем документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, надано не було;
- відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2019 року № 3049/1847/НП та вимогу про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД, а інспекційне відвідування зупинено до 22.10.2019 року;
- вимогу про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД, направлено позивачу поштою цінним листом. Поштове повідомлення доставлено до поштового відділення позивача вже 17.10.2019 року. Однак не було ним отримано у розумний строк. При цьому законодавство України не встановлює обов`язку для відповідача контролювати дії суб`єкта господарювання щодо отримання надісланого на його адресу поштового відправлення. Відтак, відповідач вжив всіх залежних від нього заходів для належного направлення на адресу позивача акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2019 року № 3049/1847/НП та вимоги про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД. За вказаних обставин твердження позивача про отримання вимоги відповідача через два місці з моменту його направлення не є обґрунтованим;
- у зв`язу із створенням позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування відповідачем складено акт від 22.10.2019 року № ДН3049/1847/НП-2, який надіслано на адресу позивача 22.10.2019 року, що підтверджується описом до цінного листа, та отримано позивачем 26.10.2019 року;
- на підставі акта від 22.10.2019 року № ДН3049/1847/НП-2 відповідачем винесено оскаржувану постанову;
- розмір штрафу оскаржуваній постанові визначено відповідно до абз. 6 частини 2 статті 265 КЗпП України;
- уповноважена особа відповідача повідомила позивача про одержання документів від інспектора шляхом направлення листа 25.10.2019 року, який отримано позивачем 31.10.2019 року;
- відповідач також вважає безпідставними вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., оскільки предметом договору про надання правничої допомоги не є оскаржувана постанова; у акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) не вірно зазначено дату договору про надання правничої допомоги; витрати на правничу допомогу не є обгрунтованими та доведеними.
Ухвалою суду від 27.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та повідомив суд про те, що документи, які підтверджують факт надання правничої допомоги будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву.
Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Відповідачем 10.10.2019 року винесено наказ № 746-І «Про призначення інспекційного відвідування», яким наказано працівникам відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести інспекційне відвідування позивача зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у позивача за місцезнаходженням позивача: АДРЕСА_2 .
Наказ винесено на підставі звернення фізичної особи-працівника від 30.09.2019 року, копія якого міститься у матеріалах справи.
Відповідачем складено направлення на проведення інспекційного відвідування від 10.10.2019 року № 410-Н на проведення у період з 16.10.2019 року по 22.10.2019 року інспекційного відвідування позивача.
У відповідності до вимог пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 (далі - Порядок № 823), інспекційні відвідування проводяться з таких підстав, зокрема: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.
За вказаних обставин відповідач правомірно виніс наказ та видав направлення на проведення інспекційного відвідування.
Отже, доводи позивача по те, що у відповідача відсутнє право на проведення інспекційного відвідування є необгрунтваним та відхиляється судом.
Згідно пунктів 8 та 9 Порядку № 823, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Пунктом 14 Порядку № 823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено рішення Мінсоцполітики про затвердження форми акта інспекційного відвідування; 4) вимагати припинення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у разі перевищення визначеного пунктом 10 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу; 5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта або припису; 6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою; 7) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; 8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування; 10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; 11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань; 12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
З аналізу пунктів 8, 9 та 14 Порядку № 823 судом встановлено, що у відповідача наявний обов`язок повідомлення про проведення інспекційного відвідування об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі; обов`язок пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення; обов`язок на вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування. Вказаним обов`язкам відповідача кореспондує право об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи не допускати до проведення інспекційного відвідування.
Судом під час розгляду справи не встановлено факту повідомлення відповідачем позивача про проведення стосовно позивача інспекційного відвідування: відсутня розписка позивача в отриманні копії відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування, відсутні докази направлення та отримання позивачем копії наказу та направлення на проведення інспекційного відвідування; відсутня фіксація проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; відсутня телефонограмма складена відповідачем про повідомлення позивача про час та місце інспекційного відвідування тощо.
Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За вказаних обставин суд не може дійти до однозначного та беззаперечного висновку про те, що відповідач здійснив усі залежні від нього дії спрямовані на повідомлення позивача та проведення стосовно нього інспекційного відвідування, а також дотримання відповідачем прав позивачем, які передбачені пунктом 14 Порядку № 823.
В подальшому відповідач склав акт від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування, у якому вказав про те, що інспекційне відвідування неможливо провести, оскільки не надано інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.
Відповідач також склав вимогу про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД, у якій зобов`язав позивача до 22.10.2019 року до 09-00 год. надати відповідачу для проведення інспекційного відвідування наступні документи: відомості про нарахування та виплату заробітної плати за 2018-2019 роки; накази про звільнення працівників за період 2018-2019 роки; особові картки працівників форми П-2 за період 2018-2019 роки; табелі обліку робочого часу за період 2018-2019 року; акти виконаних робіт та додаткові угоди за період 2018-2019 роки; інформацію про керівника та головного бухгалтера: дата і місце народження, громадянство, адреса проживання, серія та номер паспорту; інші документи на вимогу інспектора праці.
Відповідач направив на адресу позивача акт від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.10.2019 року, копія якого міститься у матеріалах справи.
Згідно пункту 12 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Таким чином, позивач зобов`язаний виконати вимогу про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД лише у разі її одержання.
Відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем вимоги про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД до 22.10.2019 року; відсутня також телефонограма про повідомлення позивача про вказану вище вимогу.
Позивач надав суду викопіювання з Книги для запису рекомендованих поштових відправлень та повідомлень відділення поштового зв`язку, з якою видно, що цінний лист від 16.10.2019 року позивач отримав лише 11.12.2019 року.
Сам факт направлення позивачу вимоги про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД не є доказом того, що позивач про неї був обізнаний.
Суд також враховує той факт, що відповідач не здійснив усі залежні від нього дії спрямовані на повідомлення позивача та проведення стосовно нього інспекційного відвідування.
Таким чином, суд не може прийти до однозначного та беззаперечного висновку про те, що позивач вчиняв дії стосовно ухилення в отриманні вимоги про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД від відповідача, оскільки позивач не знав про проведення стовно нього інспекційного відвідування.
За вказаних обставин судом відхиляється довод відповідача про те, що законодавство України не встановлює обов`язку для відповідача контролювати дії суб`єкта господарювання щодо отримання надісланого на його адресу поштового відправлення.
В подальшому відповідач склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 22.10.2019 року, у якому вказав про те, що інспекційне відвідування неможливо провести, оскільки не надано інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.
25.11.2019 року уповноважена особа відповідача винесла постанову про накладення штрафу № ДН3049/1847/НП-2/СП-ФС/581, яка обґрунтована тим, що позивач чинить перешкоди у проведенні інспекційного відвідування шляхом ненадання документів необхідних для проведення інспекційного відвідування, що підтверджується актами про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16.10.2019 року та від 22.10.2019 року.
У відповідності до вимог пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 3 Порядку № 509).

Відповідачем не надано суду письмового повідомлення про дату отримання уповноваженою особою відповідача документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 Порядку №509, копія якого повинна залишитися у уповноваженої особи відповідача, яка уповноважена накладати штрафи.

У відповідності до вимог пункту 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд вважає, направлення відповідачем письмового повідомлення про дату отримання уповноваженою особою відповідача документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 Порядку №509, є свідченням виконання відповідачем обов`язку стосовно урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки письмове повідомлення відповідача, передбачене пунктом 3 Порядку № 509, свідчить про те, що справа про накладення штрафу вже розглядається уповноваженою особою відповідача.

Враховуючи те, судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повідомлення позивача про проведення стосовно нього інспекційного відвідування; доказів вручення позивачу до моменту прийняття оскаржуваної постанови вимоги про надання документів від 16.10.2019 року № ДН3049/1847/НД, а також доказів письмового повідомлення позивача про дату отримання уповноваженою особою відповідача документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 Порядку №509, чим позбавив позивача права на відмову у допуску до проведення інспекційного відвідування, порушив права позивача на участь у процесі прийняття рішення, то відповідачем порушено процедуру проведення інспекційного відвідування та порядок накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

На підставі викладеного, постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН3049/1847/ПН-2/СП-ФС/581 від 25.11.2019 року на суму 12 519 грн., складену у відношенні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно інших доводів сторін, які викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, то суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Також позивачем у відповідності до частини 7 статті 139 КАС України подано заяву до закінчення судових дебатів про надання часу для надання суду доказів понесення витрат на оплату правничої допомоги.

За вказаних обставин суду відповідності до частини 6 статті 246 КАС України вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 10 червня 2020 року на 11:30 год. та зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу до 09.06.2020 року включно (з урахуванням святкових та вихідних днів).

Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м. Дніпро, вул. Казакова, 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН3049/1847/ПН-2/СП-ФС/581 від 25.11.2019 року на суму 12 519 грн., складену у відношенні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору 840,80 грн.

Призначити на 10.06.2020 року на 11:30 год. судове засідання у даній адміністративній справі для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу та зобов`язати позивача до 09 червня 2020 року включно надати суду докази понесення витрат на правничу допомогу та докази направлення відповідача вказаних документів. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 10.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 червня 2020 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 02.06.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.