Справа № 160/3505/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року Справа № 160/3505/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в письмовому провадженні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-
визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що містяться в листах № 2225/03.05-19 від 03.03.2020 року та № 2590/03.05-19 від 13.03.2020 року про призначення, нарахування та виплату позивачу пільгової пенсії з урахуванням пільгового стажу його роботи за Списком № 1 у зв`язку з його роботою в особливо шкідливих умовах праці - незаконними;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію з урахуванням стажу його роботи на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку з його роботою в особливо шкідливих умовах праці, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дати першого звернення до відповідача з відповідною заявою, а саме: з 26 лютого 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказані періоди не враховано відповідачем до трудового стажу позивача протиправно, оскільки відомості трудової книжки додатково підтверджено відповідними архівними довідками.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3505/20 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.
04.05.2020 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що в довідці від 22.05.2016 № 01-23/2031, виданій ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс» зазначено, що позивач з 14.08.2001 07.04.2008, з 02.12.2013 по 01.10.2014, працював повний робочий день на посаді апаратника у виробництві титану та рідких металів старшим майстром в філії «Верхньодніпровський гірничо-металургійний комбінат» ЗАО «Кримський титан», проте, відповідно до листа від 07.02.2020 № 16, виданого ПАТ «Юкрейн Кемікал Продакс», ПрАТ «Юкрейнінан Кемікал Продакс» у відповідності до норм чинного законодавства України, є архіво-зберігачем архівних документів по особовому складу працівників філії «Вільногірського гірничо-металургійний комбінат ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс», а не правонаступником Вільногірського гірничо-металургійного комбінату. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України у віці 53 роки, необхідний пільговий стаж для визначення права для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 складає 07 років, загальний страховий стаж - 22 роки 06 місяців. Позивач 06.03.2020 року повторно звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, додатково надавши документи. Листом від 13.03.2020 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність необхідного пільгового стажу по Списку № 1 для визначення права щодо призначення пільгової пенсії. За матеріалами відмовної пенсійної справи загальний страховий стаж ОСОБА_1 зараховано по 31.01.2020 та складає: 29 років 05 місяців 11 днів, в тому числі за Списком № 1 - 06 років 11 місяців 25 днів. Період роботи позивача з 06.02.1995 по 08.09.1995 на посаді майстра основної виробничої дільниці гідрометалургійного цеху Костянтинівського заводу «Укрцинк» Донецької області не зараховано до трудового стажу у зв`язку з тим, що печатка при звільненні не читається. Інших документів, які б підтвердили зазначений період роботи позивачем до Головного управління не надавались.
07.05.2020 року судом отримано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Листом № 2225/03.05.17 від 03.03.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовило у призначенні пенсії, з огляду на те, що за наявними документами загальний стаж позивача складає 29 років 5 місяців 6 днів, у тому числі за Списком № 1 - 3 роки 6 місяців 8 днів, тому право на пенсію відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на дату звернення відсутнє.
Відмову обгрунтовано тим, що в довідці за № 01-23/2031 від 22.05.2016, виданій ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс» зазначено, що позивач з 14.08.2001 по 07.04.2008 та з 02.12.2013 по 01.10.2014 працював повний робочий день на посаді апаратника у виробництві титану та рідких металів та старшим майстром в філії «Верхньодніпровський гірничо-металургійний комбінат» ЗАО «Кримський Титан», але відповідно до листа № 16 від 07.02.2020 року, виданого ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс», ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс» у відповідності до норм чинного законодавства України, є архіво-збергіачем архівних документів по особовому складу працівників філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс», а не правонаступником Вільногірського гірничо-металургійного комбінату.
06 березня 2020 року позивач вдруге звернувся із заявою про призначення йому пенсії за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Листом № 2590/03.05.17 від 13.03.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу знову відмовило у призначенні пенсії, з огляду на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж на дату звернення, оскільки неможливо зарахувати до загального стажу роботи період з 06.02.1995 по 08.09.1995, у зв`язку з тим, що печатка при звільненні не читається. Згідно наданих документів загальний стаж роботи позивача становить 29 років 5 місяців 11 днів, пільговий стаж - 6 років 11 місяців 25 днів на дату звернення.
Вважаючи вищевказані відмови незаконними та необґрунтованим, позивач звернувся до суду з позовом.
Приписами ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у віці 53 роки, тому необхідний пільговий стаж для визначення права для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 1 повинен складати 07 років при наявності загального страхового стажу 22 роки 06 місяців.
Також відповідачем не заперечується, що загальний стаж роботи позивача складає 29 років 5 місяців 6 днів.
Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що міститься в листі № 2225/03.05-19 від 03.03.2020 року є незаконною, оскільки вона мотивована неприйняттям довідки, виданої ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс», оскільки ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс» у відповідності до норм чинного законодавства України, є архіво-збергіачем архівних документів по особовому складу працівників філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продакс», а не правонаступником Вільногірського гірничо-металургійного комбінату.
Однак, саме архіво-зберігач, який зберігає документи щодо працевлаштування особи, кількості відпрацьованих ним днів, годин, нарахування та виплати заробітної плати, видає архівні довідки що підтверджують страховий та стаж роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.
Після повторного подання позивачем заяви про призначення пенсії, відповідачем враховано вказані довідки, внаслідок чого, відповідач враховує стаж позивача за Списком № 1 - 06 років 11 місяців 25 днів, при цьому не зараховуючи період роботи позивача з 06.02.1995 по 08.09.1995 на посаді майстра основної виробничої дільниці гідрометалургійного цеху Костянтинівського заводу «Укрцинк» Донецької області у зв`язку з тим, що печатка при звільненні не читається.
Таким чином, спірним є саме цей період роботи позивача.
Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року №637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Приписами п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Як вбачається з копії трудової книжки, наданої до матеріалів справи, 06.02.1995 року позивач прийнятий в гідрометалургійний цех Костянтинівського заводу «УКРЦИНК» майстром основної виробничої дільниці вищелачиваемого отд. ;
08.09.1995 року - позивач звільнений із заводу за ст. 38 КЗпП за власним бажанням.
Підставою для неврахування вказаного стажу позивача є печатка, якою завірено запис про звільнення, оскільки її неможливо прочитати.
Однак, записи у трудовій книжці виконані акуратно, їх можливо прочитати.
Крім того, відомості архівної довідки № 21-127 від 17.12.2007 року, виданої Закритим акціонерним товариством «УКРЦИНК», також підтверджують вказаний стаж позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
В даному випадку, суд вважає, що печатку Костянтинівського заводу «УКРЦИНК» підтверджено довідкою № 21-127 від 17.12.2007 року, що не викликає сумнівів у дійсності таких записів в трудовій книжці позивача.
Також, суд зазначає, що під час першої відмови у нарахуванні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем було враховано саме цей стаж позивача, тому суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано до загального трудового стажу позивача спірний період.
Крім того, право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Суд зазначає, що записи у трудовій книжці ОСОБА_1 між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку із чим, посилання відповідача на те, що печатки погано видно не може бути підставою для відмови у зарахуванні вищезазначених періодів роботи до стажу.
Враховуючи викладені вище обставини, той факт, що відповідач під час повторного розгляду поданих позивачем документів зарахував стаж позивача за періоди з 14.08.2001 по 07.04.2008 та з 02.12.2013 по 01.10.2014, відмови ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у нарахуванні пенсії позивачу, викладені у листах № 2225/03.05-19 від 03.03.2020 року та № 2590/03.05-19 від 13.03.2020 року, є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 26.02.2020 року, позовні вимоги про призначення пенсії підлягають задоволенню саме з 26 лютого 2020 року
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.139 КАС України, якими встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що містяться в листах № 2225/03.05-19 від 03.03.2020 року та № 2590/03.05-19 від 13.03.2020 року про призначення, нарахування та виплату позивачу пільгової пенсії з урахуванням пільгового стажу його роботи за Списком № 1 у зв`язку з його роботою в особливо шкідливих умовах праці - незаконними.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.С. Луніна