Справа № 461/1991/20
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1991/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Івасюти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коцюмбаса Юрія Юрійовича (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1), Управління безпеки міста Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Львівська міська рада (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування постанови інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Коцюмбаса Юрія Юрійовича серії ЛВ11-3894 від 31.01.2020 року винесену за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, поновити строк на оскарження такої.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що постановою від 31.01.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 255 гривень. Копія відповідної постанови позивачу скерована 03.02.2020 року та отримана ним 27.02.2020 року. З постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи та проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП, не надав жодних доказів вчиненого правопорушення, не зазначив серійний номер технічного засобу на який зафіксовано правопорушення, не з`ясував хто дійсно керував транспортним засобом на момент його зупинки, постанова не містить відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет на якому можна ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення,а тому зміст постанови не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Зазначає, що відповідач допустив велику кількість процесуальних порушень, що, на його думку, є підставою для скасування постанови.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради в судове засідання не з`явився. Подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задовленні позову, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, вказуючи на дотримання інспектором процедури притягнення позивача до відповідальності. Вказав, що зміст позовної заяви не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач інспектор з паркуванняУправління безпеки міста Львівської міської ради Коцюмбас Юрій Юрійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановив розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління безпеки міста Львівської міської ради Коцюмбаса Юрія Юрійовича серії ЛВ11-3894 від 31.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень.

ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Bora н.з. НОМЕР_1 , чого сам позивач у позовній заяві не заперечив.

Згідно з ч.1 ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст.279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3, 5 даної статті, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, категорії справ за якою позивача притягнуто до відповідальності.

Рішення КСУ 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції Закону від 14.07.2015 року 596-VIII, а тому не може бути застосовано до правопорушення за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи інспектор з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради склав постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, за якою зареєстровано транспортний засіб Volkswagen Bora н.з. НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного, суд відхиляє покликання позивача про те, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачену ст.ст.278, 279 КУпАП, а також позбавлено позивача реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються вищенаведеними положення чинного законодавства.

Згідно оскаржуваної постанови, 31.01.2020 року о 17 годині 41 хвилин, на вул. Коперника, 7 у м. Львові водій транспортного засобу Volkswagen Bora н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», з правого боку дороги з одностороннім рухом, створивши перешкоду дорожньому руху, чим порушив вимоги п.п.8.4в, 15.3, 33.3.34 Правил дорожнього руху України.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 33.3.34 ПДР забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 15.1 ПДР України встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, п. 15.2 за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до п.1.10 ПДР України, перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Ухвалою Львівської міської ради №2683 від 07.12.2017 року обидві сторони вул. М. Коперника, від вул. С. Бандери до пр. Свободи у м. Львові визнано ділянкою, зупинка та стоянка на якій призводить до зменшення пропускної здатності та суттєво перешкоджає або може суттєво перешкоджати дорожньому руху або створювати загрозу безпеці руху.

Крім цього, встановлено, що вул. Коперника в місці інкримінованого позивачу правопорушення має дві смуги руху, які позначені дорожнім знаком 5.16 «Напрями руху по смугах».

Згідно постанови, транспортний засіб позивача марки Volkswagen Bora н.з. НОМЕР_1 знаходився по правій смузі руху по вул. Коперника, де встановлено односторонній рух.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З фотокопій офіційного сайту управління безпеки міста Львівської міської ради «inspector.lviv.ua», які надані відповідачем та знаходяться у матеріалах справи, вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 Volkswagen Bora н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку 31.01.2020 року о 17 годині 41 хвилин на вул. Коперника, 7 у м. Львові в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», з правого боку дороги з одностороннім рухом.

Таким чином, розташування транспортного засобу позивача створювало перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху, відтак доводи позивача щодо протилежного є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами по справі.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як видно з наданих відповідачем матеріалів фотофіксації, такі містять зазначення дати та часу та місця вчинення адміністративного правопорушення. Відеореєстратор моделі DMT1 за технічною специфікацією виробника «Shenzen Diamante Technology Co., Ltd» дає змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів. Відповідає таким державним стандартам України, що підтверджується декларацією про відповідність. При цьому, на вказаний прилад відповідачем надано суду сертифікат відповідності, сертифікат дослідження конструкції та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Даний прилад призначений для здійснення фото- та відеофіксації, однак він не здійснює жодних вимірювань, а тому стверджувати, що такий має бути зазначений у Переліку типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів, затвердженому Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 та у Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженому Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №437 від 05.04.2012, немає підстав, відтак покликання позивача на відсутність доказів вчинення правопорушення є безпідставними та необґрунтованими.

Крім цього, в оскаржуваній постанові міститься посилання на офіційний сайт управління безпеки міста Львівської міської ради «inspector.lviv.ua», на якому позивач може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, та вказано, що ідентифікатором для доступу до вказаної інформації є номер постанови, відтак у позивача була можливість ознайомитись із такими, відтак доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Таким чином, докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови фіксують, що транспортний засіб позивача знаходився в зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена», а відповідачем подано докази, які підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення, які останнім не спростовані.

Суд вважає, що постанова інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради серії ЛВ11-3894 від 31.01.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень, винесена на підставі доказів які доводять факт вчинення правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанову інспектора з паркуванняУправління безпеки міста Львівської міської ради Коцюмбаса Юрія Юрійовича серії ЛВ11-3894 від 31.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень - залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до розділу VI пункту 3 Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.