Справа № 520/6446/2020
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 р. № 520/6446/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №45427235 від 10.02.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

01.06.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Від представника позивача 04.06.2020 до суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити в письмовому провадженні. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 10.11.2014 заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45427235, надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання. Позивач у позовній заяві зазначає, що доказів направлення вказаної постанови сторонам матеріали виконавчого провадження не містять.

Під час примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем було встановлено, що: згідно відповіді ПФУ - боржник не працює. Згідно відповіді ДПІ - за боржником зареєстрованих відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах не зареєстровано. Згідно відповіді ПФУ - боржник отримує пенсію в Управлінні ПФУ в Ленінському районі м. Харкова. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно боржника відсутні. Згідно відповіді БД АМТ транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

13.03.2015 заступником начальника Шабановим В.В. здійснено вихід за адресою вказаною в виконавчому документі де було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

30.03.2015 заступником начальника Ленінського ВДВС ХМУЮ Шабановим В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

23.10.2018 начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Амельченко В.П. було прийнято постанову про результати перевірки виконавчого провадження №45427235 згідно якої скасовано постанову заступника начальника відділу державної виконавчої Харківського міського управління юстиції Шабанова В.В. про закінчення виконавчого провадження ВП №45427235 від 30.03.2015 та зобов`язано головного державного виконавця відділу Лисакова Є.С., привести виконавче провадження №45427235 у відповідність до вимог чинного законодавства.

26.10.2018 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №45427235.

06.11.2018 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. на адресу Ленінського районного суду міста Харкова направлено заяву про видачу дублікату виконавчого листа №2- 681/11 який був втрачений під час матеріалів виконавчого провадження до Дзержинського ВДВС ХМУЮ.

21.11.2018 до відділу надійшла ухвала Ленінського районного суду міста Харкова від 19.11.2018 по справі №2-681/11, згідно якої заяву головного державного виконавця Лисакова Є.С. про видачу дублікату виконавчого листа - задоволено.

18.12.2018 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С., на адресу Ленінського районного суду міста Харкова направлено заяву щодо надіслання на адресу відділу дубліката виконавчого листа №2-681/11 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором №247 від 19.06.2007 з у розмірі 979048,80 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі» Банк), засобами поштового зв`язку.

22.12.2018 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. на адресу ОСОБА_2 , та ОСОБА_4, направлено запит щодо надання до відділу копій державних актів на право приватної власності на землю та копій всіх правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що зареєстровані за боржником ( ОСОБА_1 ).

29.12.2018 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С., на адресу ОСОБА_1, було направлено виклик державного виконавця з метою надання письмових пояснень за фактом невиконання законних вимог та виконавчого документа.

10.01.2019 до відділу надійшов дублікат виконавчого листа №2-681/11 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором №247 від 19.06.2007 у розмірі 979048,80 грн., судового збору у розмірі 1700 грн., та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі» Банк) та ухвала Ленінського районного суду міста Харкова від 27.06.2018 по справі №2-681 про заміну стягувана у виконавчому провадженні.

14.01.2019 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, згідно якої замінено стягувана у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-681/11, виданого 19.06.2014 Ленінським районним судом м. Харкова у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінено стягувана Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»), від імені якого діяв уповноважена особа Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна як вибулої сторони, на його правонаступника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області 12.09.1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , якій були передані всі права кредитора по договору кредиту №247 від 19.06.2007 у розмірі 979048 (дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч сорок вісім) грн. 80 коп.

14.01.2019 керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним погашенням заборгованості за кредитним договором №247 від 19.06.2007 іншим солідарним боржником ( ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_4 , про що свідчить заява стягувана від 10.01.2019.

14.01.2019 керуючись ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про стягнення з боржника виконавчого збору №45427235 від 10.02.2015 виведено в окреме провадження.

Позивач, вважаючи вказані постанови відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно положень ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частина 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частина 1 с. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частина 4 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Суд зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження №45427235, копія яких долучена до матеріалів справи, відсутні докази того, що виконавчою службою направлялась на адресу позивача, чи вручалась постанова про відкриття виконавчого провадження, а саме: рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу. В ході судового розгляду відповідачем таких доказів також не надано.

Судом взято до уваги висновки Верховного Суду про те, що позивач (боржник) має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій покладених Законом на останнього. Така вимога Закону обумовлена, зокрема, тим, що для вчинення добровільного виконання рішення суду боржнику необхідно знати про строки протягом яких він може виконати зобов`язання добровільно, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі № 810/5107/14, від 10 травня 2018 року у справі № №826/4030/16.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд зазначає, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Так, згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

З огляду на викладене, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, при цьому розмір виконавчого збору вираховується саме з фактично стягнутої суми.

У постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувача виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

Верховним Судом у постанові від 16.09.2019 по справі №520/987/19 зроблено висновок про те, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наявність в матеріалах виконавчого провадження заяви від стягувача про виконання боргових зобов`язань боржником ОСОБА_3 , а також відсутність доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд зазначає про відсутність зв`язку між фактом виконання судового рішення та заходам примусового виконання.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;7 ) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовні вимоги про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №45427235 від 10.02.2015 підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на всій території України карантин.

Суд зазначає, що відповідно ч. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись статтями 14, 243-246, 271-272, 287, 293, 295-296, ч. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Москалівська, буд. 58, м. Харків, 61004, ) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №45427235 від 10.02.2015.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачену суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду із врахуванням приписів Закону України №540-IX від 30 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов