Справа № 953/21845/19
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, Харківської митниці Державної фіскальної служби, про скасування постанови, в якій просить скасувати постанову про порушення митних правил №2255/80700/19 від 17.10.2019року з підстав порушення процедури розгляду справи та відсутності в його діях адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.10.2019року відповідачем було винесено постанову № 2255/80700/19 за ст.485 МК України та накладено на позивача штраф в розмірі 585 750,21 грн. Позивач не згоден з постановою оскільки автомобіль Skoda Octavia номер НОМЕР_9 був ввезений на митну територію України громадянином ОСОБА_2 . Позивач сів за кермо автомобіля на прохання вказаної особи лише один раз 02.10.2018року, щоб відвезти автомобіль для ремонту . Позивач не є власником вказаного автомобілю та не ввозив його, також не використовував у власних цілях.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та скасувати постанову.

Представник відповідача в судовому засідання та у поданому відзиві проти задоволення позову заперечував та зазначив, що висновки викладені в постанові відповідаю фактичним обставинам справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані докази приходить до наступного.

Згідно постанови від 17.10.2019року № 2255/80700/19 ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме, використовував транспортний засіб, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, в наслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 585750,21 грн.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль "Skoda Octavia", реєстр, знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_4 , країна реєстрації Чехія, належить на праві власності громадянину Чехії ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявної інформації, яка містяться у базі даних пункту пропуску митниці з 07.11.2016 по 05.05.2017 автомобіль "Skoda Octavia", номер НОМЕР_5 , VIN -код НОМЕР_7 - заявлявся ОСОБА_1 для переміщення митною територією України в митному режимі "транзит" з метою особистого користування.

Останній раз 26.04.2018року, зазначений автомобіль був ввезений на митну територію України громадянином РФ ОСОБА_2 , з метою особистого користування в митному режимі "тимчасове ввезення до 1 року".

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2018року на зазначений автомобіль було накладено арешт у кримінальному провадженні. З вказаної ухвали вбачається, що 02.10.2018року о 10.45 год. автомобіль «Skoda Octavia", номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 скоїв ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 засвідчила, що 02.10.2018року ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_2 повіз автомобіль «Skoda Octavia», номер НОМЕР_5 на СТО та потрапив у ДТП, це був єдиний раз коли ОСОБА_1 їхав за кермом цього автомобілю. Автомобіль стояв весь час на дачі, ОСОБА_1 його не використовував.

Допитаний в якості свідка позивач, зазначив, що автомобіль ним не використовувався, 02.10.2018року на прохання ОСОБА_2 він повіз автомобіль на СТО та потрапив у ДТП. Зазначені обставини також підтвердив допитаний в засіданні свідок ОСОБА_6 .

Суд зазначає, що згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

За змістом ч.1 ст.9 та ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів .

Аналогічний висновок міститься в правових позиціях, висловлених в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року (справа №К/800/20649/17), від 26 вересня 2017 року (справа №К/800/26252/17), від 26 вересня 2017 року (справа №К/800/31184/16), від 10 жовтня 2017 року (справа №К/800/26523/17).

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази та відповідачем не доведено вчинення позивачем умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а саме, використання транспортного засобу, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи, що відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено доказів протиправності дій ОСОБА_1 та доказів вини у формі прямого умислу, тобто, що дії позивача були спрямовані саме на використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тому оскаржувану постанову №2255/80700/19 від 17.10.2019року належить скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 76, 77, 90, 123, 241- 250, 286 КАС, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , Харківська область Богодухівський район с. Губарівська пров. Новоселівський б.11) до Слобожанської митниці Держмитслужби (, м. Харків вул. Короленко б.16) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про порушення митних правил №2255/80700/19 від 17.10.2019року відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 02.06.2020року.

Суддя Н.М. Бородіна