Справа № 953/2674/20
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2674/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Константінова Олексія Миколайовича (м. Харків вул. Шевченка б. 315-А), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченко б. 315-А) про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, інспектора роти №6 батальону №2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Константінова О.М., УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, скасувати постанову серія ЕАК №2112731 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити справу з підстав відсутності події скоєння правопорушення та безпідставності постанови.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з постановою не згоден оскільки 15.02.2020року о 14.00 год. він рухався зі сторони м. Чугуїв у м. Харків та перед в`їздом у м. Харків почав скидати швидкість та його швидкість не перевищувала 50 км/год. також зазначає, що винесення постанови на місці вчинення правопорушення є порушенням прав особи, а не складання протоколу не дало можливості позивачу висловити свою незгоду оскільки пояснень у нього не відбиралось. Також у поданих поясненнях зазначає, що прилад трукам не є належним доказом. Інспектор проігнорував бажання позивача скористатись послугами адвоката. Також позивача зазначає, що зображений на приладі автомобіль рухається не по проспекту Московському 307 в м. Харків а по трасі М03, а отже без порушення встановленої швидкості руху.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.
Відповідач інспектор роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Константінов О.М. в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив з додатками, диск з відеозаписом та роздруківку. У поданому відзиві зазначає, що позивач порушив п.12.4 ПДР України та перевищив дозволену швидкість, згідно координат, які автоматично визначає прилад TruCAM, він знаходився в межах населеного пункту м. Харків Індустріальний район.
Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином.
Суд, дослідивши позов, додані до нього документи, відзив із документами та відеозапис обставин подій з місця, приходить до наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Відповідно до приписів ст.222 КУпАП саме органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною першою ст 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Судом встановлено, постановою серії ЕАК №2112731 від15.02.2020 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, застосовано стягнення в межах санкції частини статті у вигляді штрафу у сумі 255 грн.
З вказаної постанови вбачається, що 15.02.2020року о 14.13 год. в м. Харків по пр. Московському,307 ОСОБА_1 керуючи автомобілем TOYOTA AURIS д.н. НОМЕР_2 рухався в населеному пункті зі швидкістю 77 км/год., чим перевищів встановлену швидкість руху на 27 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, в наслідок чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вимірювання проводилось приладом трукам 001133.
Копію постанови позивачем отримано на місці після винесення її суб`єктом владних повноважень, про що свідчить особистий підпис позивача.
Щодо посилання позивача на неналежність доказу приладу TruСam, суд не приймає зазначені доводи позивача з огляду на наступне.
У відповідності до п.6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903- 2012.
Отже, з цього вбачається, що прилад TruCAM за своїми технічними характеристиками може використовуватися як в автоматичному так і в ручному режимах.
Окрім цього, Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково- виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» в листі до Департаменту патрульної поліції від 01.10.2019 №22-38/49 зазначено, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем на законних підставах було застосовано лазерний вимірювач швидкості TruCam (001133) та відсутні будь які дані щодо недостовірності отриманих ним показників, пов`язаних із вимірюванням швидкості руху транспортного засобу.
Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно приписів ч.2,4,6 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Відповідно до п.12.4 ПДРУ населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Так, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення встановленої у населеному пункті швидкості), відповідачем надано фотознімок з приладу TruСam ТС001133, відеозапис з нього, на якому зафіксований рух автомобілю позивача зі швидкістю 77 км/год. Також відповідний запис надано і позивачем.
Згідно координат, які автоматично визначає прилад TruCam, за допомогою влаштованого GPS навігатора, при здійсненні заміру швидкості автомобіля позивача він знаходився в координатах 49°55'57.42"N 36°26'17.89"Е. При цьому відстань від приладу до автомобіля, становить 208,6 м.
Перенісши ці координати за допомогою загальнодоступних карт Google Maps вбачається, що позивач рухався саме у населеному пункті, а саме в м. Харків (Індустріальний район).
Посилання позивача, що він рухався по трасі М03, що свідчить, що він був за межами міста, судом не приймається, оскільки автошлях М 03 автомобільний шлях міжнародного значення на території України, який проходить через міста Київ Харків-Довжанський. Тобто рух по автошляху М03 не свідчить, що автомобіль рухався поза межами населеного пункту, оскільки автошлях проходить також через зазначені міста.
Також судом не приймаються доводи позивача щодо порушення інспектором порядку розгляду справи суд, зокрема не складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надання йому можливості скористатись послугами адвоката та розгляд справи на місці зупинки з огляду на наступне.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.
Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який згідно частини 3 статті 254 КУпАП не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Вказана норма зазначає три самостійні групи обставин, за наявності яких протокол не складається: 1) містить перелік конкретних правопорушень та можливий максимальний розмір штрафу за їх вчинення, передбачає обмеження для її застосування у виді оспорювання особою допущеного порушення та стягнення, що накладається (частина 1); 2) визначає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина 2); 3) випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ст.222 ч.3, 309 КУпАП) (частина 3).
Частина 4 вказаної норми зазначає, що у випадках, передбачених частиною другою цією статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.
Статтею 258 КУпАП передбачено, що працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, уповноважені на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і за умови оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.
Отже, нескладання уповноваженою особою органу Національної поліції протоколу не може розглядатись як підстава скасування прийнятого такою особою процесуального рішення - постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення в сфері забезпечення дорожнього руху.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
ЗУ від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.
Вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.
Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР ( ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.
Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, оглянутих відеозаписів, суд приходить до висновку, що з урахуванням наданих відповідачем-суб`єктом владних повноважень доказів встановлено, що 15.02.2020року о 14.13 год. в м. Харків по пр. Московському,307 ОСОБА_1 керуючи автомобілем TOYOTA AURIS д.н. НОМЕР_2 рухався в населеному пункті зі швидкістю 77 км/год., чим перевищів встановлену швидкість руху на 27 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. При цьому, поліцейським дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені права. З наданих позивачем та відповідачем відеозаписів не вбачається, що позивач звертався до інспектора з проханням про надання йому захисника.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки факт порушення ОСОБА_1 п.12.4 ПДР України відповідачем доведено та судом, під час судового розгляду справи, встановлено.
Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2112731 від15.02.2020 року скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,
вирішив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Константінова Олексія Миколайовича (м. Харків вул. Шевченка б. 315-А), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченко б. 315-А) відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2020року.

Суддя Н.М. Бородіна