Справа № 336/1536/20
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/1536/20
Провадження № 2-а/336/71/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Жупанової І.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Смолій Лілії Олександрівни, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2233539 від 12.03.2020 року, -

встановив:

Позивач просить скасувати постанову ЕАК № 2233539 від 12.03.2020 р., винесену інспектором УПП Головного управління національної поліції в Запорізькій області Смолій Л.О., про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 255 грн.

Позовні вимоги вмотивував тим, що відповідач порушив вимоги закону щодо порядку притягнення до адмін.відповідальності, не з?ясував конкретні і дійсні обставини, не надав жодних доказів щодо порушення ним ПДР, притягнув до адмін.відповідальності незаконно, з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. а саме: в оскаржуваній постанові невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення - Набережна магістраль, йому не надано документів, щодо сертифікації приладу вимірювання, при роз`ясненні прав поліцейський неналежним чином роз`яснив право не захист, не були опитані свідки, не складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки позивач заперечував провину у вчиненні правопорушення,

З приводу конкретних обставин справи позивач пояснив, що керував вказаним у оскаржуваній постанові транспортним засобом, під час руху по Прибережній магістралі. Зазначає, що рухався у правому ряду зі швидкістю близько 60 км/год., ПДР не порушував, а приладом фіксації зафіксовано швидкість іншого транспортного засобу, що виконував обгін. 12.03.2020р. був зупинений відповідачем, йому у провину було поставлено порушення ПДР (перевищення швидкості у населеному пункті).

Представником третьої особи надано відзив і докази. У відзиві (письмових поясненнях) зазначено, що постанова винесена правомірно, з дотриманням чинного законодавства, автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 94 км/год. в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР України, що дане правопорушення було зафіксовано засобом виміру швидкості, який є сертифікованим і застосовувався інспектором поліції правомірно і законно.

Вивчивши обставини справи, враховуючи доводи сторін, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено, що 12.03.2020 року об 11-39 год. лейтенантом поліції ОСОБА_2 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2233539. Згідно вказаної постанови 12.03.2020 р об 11-34 год. водій керуючи ТЗ перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 94 км/год. Вимірювання проводилось приладом Truсam ТС000549, чим порушив вимоги п. 12.4.ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.). Транспортний засіб - BMW 520I JHR369. Накладено стягнення у розмірі 255 грн.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, а також з,ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адмін.стягнення посадова особа відповідно до вимог ч.3 ст.33, ст.34,ст.35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, повинна буди обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, віднесений до компетенції органів Національної поліції, стосується правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому протокол не складався. Такі дії відповідача узгоджуються з вимогами КУпАП.

Повноваження відповідача позивач не оспорює.

Згідно пояснень ОСОБА_1 викладених у позовній заяві при роз`ясненні прав співробітник поліції ОСОБА_2 неналежним чином роз`яснила йому право на захист, для здійснення якого зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника з самого початку провадження.

Водночас позивач не конкретизував, що в його розумінні означає словосполучення «неналежним чином було роз`яснено право на захист». За змістом позову ОСОБА_1 не зазначав, що під час роз`яснення йому його прав чи складання на нього постанови про накладення адміністративного стягнення потребував послуг захисника, не вказував, чи звертався з клопотанням про його залучення до інспектора поліції ОСОБА_2 та не надавав доказів такого звернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

За таких обставин при розгляді справи порушення інспектором Смолій Л.О. права ОСОБА_1 на захист не підтверджується матеріалами справи.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення та його доведення:

Судом оглянуто матеріали фото, відео фіксації (на наданому диску), на яких зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача (чого він не заперечує), у лівій полосі руху, виміряна швидкість автомобіля BMW номерний знак НОМЕР_1 , 94 км/год.; виміряна дистанція 182,4 м, ліміт швидкості 73 км/год., Location: Набережна магістраль, м. Запоріжжя, дата 12.03.2020, час 11:34:30.

З свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки, з сертифікату, експертного висновку з терміном дії до 18.11.2020р., встановлено, що використаний для виміру швидкості засіб вимірювання був сертифікованим, використовувався на законних підставах, відповідав вимогам до такого засобу. Зокрема, похибка вимірювання швидкості: +- 2км/год в діапазоні від 2км/год. до 200км/год.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, надані докази у своїй сукупності доводять дійсне перевищення водієм-позивачем швидкості. Враховуючи, що порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР України підтверджується даними сертифікованого технічного пристрою, допит свідків та їх залучення до участі у справі не є необхідним для встановлення наявності адміністративного правопорушення у діях позивача. Водночас, зазначаючи про те, що поліцейським не допитано свідків, ОСОБА_1 не зазначає про яких саме свідків йдеться, не вказує їх прізвища ім`я по-батькові, адреси мешкання, інші контактні дані.

Дії відповідача не містять таких порушень, які б тягли скасування оскаржуваної постанови. Крім того, в своєму позові ОСОБА_1 визнавав, що 12.03.2020 р. керував тз BMW номерний знак НОМЕР_1 по Прибережній магістралі у м. Запоріжжі та був зупинений співробітниками поліції. За таких обставин невірне зазначенням найменування дороги при складанні постанови ЕАК № 2233539 «Набережна магістраль» замість «Прибережна магістраль» не впливає на зміст вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, однозначно встановлено факт перевищення водієм-позивачем швидкості у населеному пункті, що є порушенням ПДР України.

Враховуючи, що зафіксовано швидкість 94 км/год, і враховуючи дозволену у населеному пункті швидкість 50км/год, - таке перевищення швидкісного режиму є понад 20 км/год, навіть з урахуванням можливої похибки заміру в 2км/год. Тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і є порушенням п. 12.4 ПДР України.

Позивач цього не спростував. Позивач не назвав будь-яких обставин, які б могли розглядатись як непереборна сила, крайня необхідність чи інші об`єктивні та незалежні від його дій обставини, які призвели до порушення швидкісного режиму в населеному пункті. А його твердження, що він рухався у правому ряду зі швидкістю приблизно 60 км/год. спростовуються дослідженими доказами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування законної по суті і за змістом постанови, і не вбачає таких порушень прав позивача, які б підлягали захисту у спосіб скасування оскаржуваної постанови.

Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності законно і обґрунтовано. Його дії кваліфіковані вірно. Стягнення накладене у відповідності до санкції норми закону, що передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суд також не вбачає таких невідповідностей у часі і місці зафіксованого порушення і його визначення у оскаржуваній постанові, які б робили постанову незаконною чи протиправною і які б тягли скасування законної постанови.

Посилання позивача на незаконне використання відповідачем засобу виміру швидкості ( не проходження поліцейськими відповідного навчання) суд до уваги не бере, таких порушень з сторони відповідача судом не встановлено і позивачем не доведено.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної постанови суд не вбачає.

Підстав для закриття провадження за відсутністю складу чи події адміністративного правопорушення у даному випадку суд також не вбачає.

Керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Смолій Лілії Олександрівни, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2233539 від 12.03.2020 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Жупанова І.Б.