Справа № 380/3952/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3952/20
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

02 червня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради, в якій просить суд: скасувати рішення відповідача № 413 Про демонтаж тимчасових споруд на АДРЕСА_1 від 15.05.2020.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якому просить:

- зупинити дію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 413 « Про демонтаж тимчасових споруд на АДРЕСА_1 (АС «Західна»)» від 15 травня 2020 року на час розгляду справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради у Львівському окружному адміністративному суді;

- заборонити Львівській міській раді проводити демонтаж тимчасових споруд на АДРЕСА_1 (АС АДРЕСА_2 )».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що виконавчим комітетом Львівської міської ради вирішено демонтувати самовільно встановлені тимчасові споруди ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 . Демонтаж цих конструкцій повинен відбутися протягом 30 календарних днів. Прийняте відповідачем рішення позивач вважає незаконним та прийнятим без дослідження усіх фактичних обставин справи. Зазначає, що Господарським судом Львівської області та в суді апеляційної інстанції суді в рамках розгляду справи № 914/1123/17 неодноразово встановлено належність тимчасових споруд на Городоцькій 359 (АС «Західна») ТзОВ «Бізнесресурс», тоді як позивачем виключно орендується невелика площа у будівлі самої автостанції. Таким чином, стверджує, що внаслідок виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 413 від 15.05.2020, тимчасові споруди можуть бути демонтовані до розгляду справи Львівським окружним адміністративним судом, що повністю нівелює спосіб судового захисту. Після цього демонтажу у позивача виникнуть зобов`язання щодо відшкодування витрат на демонтаж. З огляду на це, найбільш доцільним та необхідним заходом забезпечення позову позивач вважає зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 413 від 15.05.2020 на час розгляду справи в суді.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст. 154 КАС України визначено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

З огляду на зміст заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для розгляду такої з викликом заінтересованих сторін та їх заслуховування в судовому засіданні.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими нормами процесуального закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

З врахуванням викладеного, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду може бути істотно ускладено або унеможливлено; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 413 « Про демонтаж тимчасових споруд на АДРЕСА_1 (АС «Західна»)» від 15 травня 2020 року на час розгляду та заборони Львівській міській раді проводити демонтаж тимчасових споруд на вул. Городоцькій, 359 (АС «Західна)» позивач мотивує лише тим, що після демонтажу тимчасових споруд на вул. Городоцькій, 359, у нього виникнуть зобов`язання щодо відшкодування витрат на демонтаж.

Проте, у ході розгляду поданої заяви судом не виявлено жодних фактів очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Чинне законодавство передбачає можливий захист порушеного права, в тому числі, шляхом відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення порушених прав позивача, якщо таке буде встановлено при вирішенні спору по суті.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та доводів наведених на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 154, 243, 248, п. 3 розділу VI Прикінцеві положення, підп. 15.5 п.15 розділу VIІ «Перехідні положення» КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сидор Н.Т.