Справа № 360/1621/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1621/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 03.03.2020 № 27/11-7/с, прийняте Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату, які видані спілкою селянських господарств «Маньківська» від 04.03.2018 №№ 14,15 та первинних документів, на підставі яких видані довідки (книга обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня за 1986-1990 роки);

- зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . з урахуванням довідок про заробітну плату, які видані спілкою селянських господарств «Маньківська» від 04.03.2018 №№14,15 та первинних документів, на підставі яких видані довідки (книга обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня за 1986-1990 роки) починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.02.2020 звернувся з заявою стосовно перерахунку пенсії з урахуванням трудової книжки колгоспника від 07.05.1980 НОМЕР_2 та довідок про заробітну плату, які видані спілкою селянських господарств «Маньківська» від 04.03.2018 № 12, 13, 14, 15.

Листом від 03.03.2020 № 27/11-7/с позивачу повідомлено, що при розгляді довідок про заробітну плату, які видані спілкою селянських господарств «Маньківська» від 04.03.2018 № № 14,15 та первинних документів на підставі яких видані довідки (книга обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня за 1986-1990 роки) встановлено:

- у книзі колгоспу за 1986 рік зазначено по-батькові позивача (мовою оригіналу - ОСОБА_2 );

- у книзі колгоспу за 1987 рік невірно зазначено прізвище (мовою оригіналу - Низовой);

- у книзі колгоспу за 1989 рік невірно зазначено прізвище та по батькові (мовою оригіналу - ОСОБА_3 );

- у книзі колгоспу за 1990 рік невірно зазначено прізвище (мовою оригіналу Низовой).

На підставі рішення Сватівської ради народних депутатів №155 від 01.07.1992 колгосп імені 20-річчя Жовтня реорганізовано у спілку селянських господарств «Маньківська» Сватівського району Луганської області.

Згідно з довідкою від 16.03.2020 № 31 ССГ «Маньківська» Сватівського району Луганської області є правонаступником колгоспу імені 20 років Жовтня та згідно з відомостями у Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ССГ «Маньківська» перебуває в стані припинення з 04.03.2014.

ССГ «Маньківська» видані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 04.03.2018 № 12, 13, 14, 15 з зазначенням, що довідки видані « ОСОБА_1 », що співпадає з прізвищем ім`ям та по-батькові, як вказано у паспорті позивача.

Для проведення перерахунку пенсії працівниками Пенсійного фонду взято до уваги лише довідки № 14 та № 15, та роз`яснено позивачу, що для перерахунку може бути взятий період, що вказаний у цих довідках, довідки за № 12 та № 13 до уваги взяті не були.

З посиланням на норми Конституції України та Закону України Про пенсійне забезпечення, позивач вважає, що прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправним.

12.05.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) відповідачем надано відзив на позов (арк. спр. 168-170), в якому заперечував проти позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку з 25.10.2019 та отримує пенсію за віком. Пенсію призначено з урахуванням стажу роботи , який складає 37 років 09 місяців 09 днів та заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.04.2016.

27.02.2020 позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням довідок про заробітну плату, які видані спілкою селянських господарств «Маньківська» -від 04.03.2048 року" № №14,15. за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

За результатами аналізу та правової оцінки довідок про заробітну плату позивача, які видані спілкою господарств «Манківська» від 04.09.2018 №№ 14,15 та первинних документів, на підставі яких видані довідки (книги обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня за 1986-1990 роки встановлено наступне: - у книзі колгоспу за 1986 рік невірно зазначено ім`я по батькові, а саме: ОСОБА_2 ;

- у книзі колгоспу за 1987 рік невірно зазначено прізвище Низовой;

- у книзі колгоспу за 1989 рік невірно зазначено прізвище та по батькові: ОСОБА_3 ;

- у книзі колгоспу за 1990 рік невірно зазначено прізвище та по батькові Низовой.

Зазначені неточності унеможливлюють проведення перерахунку управлінням згідно наданих документів.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З огляду на вищенаведене, відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.04.2020 позовну заяву залишено без руху. (арк. спр. 58-59).

Ухвалою від 04.05.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 88-90).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою від 23.01.2020, зареєстрованою за № 166 про призначення йому пенсії за віком, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 130-131).

Відповідно до протоколу призначення пенсії від 24.01.2020 позивачу з 25.10.2019 призначено пенсію за віком (арк. спр. 121-129).

27.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії (арк. спр. 98) в якій просить урахувати довідки про заробітну плату від 04.09.2018 №14 та №15.

Згідно з другою сторінкою паспорту НОМЕР_3 , виданого Сватівським РВ УМВС України в Луганської області 21.11.1995, анкетні дані позивача на російській мові зазначено як ОСОБА_4 (арк. спр. 5, 106).

Листом від 03.03.2020 № 27/11-7/с (арк. спр. 48, 97) відповідач повідомив позивача, що при розгляді довідок про заробітну плату, які видані спілкою селянських господарств «Маньківська» від 04.03.2018 № №14,15 та первинних документів на підставі яких видані довідки (книга обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня за 1986-1990 роки) встановлено, що:

- у книзі колгоспу за 1986 рік зазначено по-батькові позивача (мовою оригіналу - ОСОБА_2 );

- у книзі колгоспу за 1987 рік невірно зазначено прізвище (мовою оригіналу - Низовой);

- у книзі колгоспу за 1989 рік невірно зазначено прізвище та по батькові (мовою оригіналу - ОСОБА_3 );

- у книзі колгоспу за 1990 рік невірно зазначено прізвище (мовою оригіналу Низовой).

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 07.05.1980 (арк. спр. 8-11, 117-119) на ім`я ОСОБА_4 , у межах спірних правовідносин:

запис 1. 07.05.1980 прийнятий в членство колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Ворошиловградської області;

запис 2. 31.03.2000 звільнений із членів колгоспу «Маньківський» у зв`язку з реорганізацією господарства.

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 14 від 04.09.2018, виданої Спілкою селянських господарств «Маньківська» на підставі Книги обліку праці та зарплати за 1987-1993 роки, позивачу нараховано заробітну плату, яка склала 33 гривні 83241 копійок (арк. спр. 45).

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 15 від 04.09.2018, виданої Спілкою селянських господарств «Маньківська» на підставі Книг обліку праці та зарплати за 1980-1986 роки, позивачу нараховано заробітну плату, яка склала 13344 копійки (арк. спр. 46, 153).

Відповідно до архівної довідки від 16.04.2020 № 01-57/19 на загальних зборах працівників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області колгосп реорганізовано в спілку селянських господарств «Маньківська» (арк. спр. 63), що підтверджено копією довідки № 11 від 04.09.2018 (арк. спр. 114).

В книзі № 3а обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1980 рік міститься інформація щодо нарахування заробітної плати «Низовой Николай ОСОБА_5 » (арк. спр. 65, 154-155).

В книгах № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1981, 1982 роках міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 66, 67, 156-157, 158-159).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1983, 1987, 1990, 1992 роки міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 69, 73, 76, 78, 133-134, 137-138, 160-161).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1984 рік міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 70, 162-163).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1985, 1988 роки міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 71, 74, 164-165).

В книзі № 3 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1986 рік міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 72).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1989 рік міститься інформація щодо нарахування заробітної плати «Нызовый Николай ОСОБА_6 » (арк. спр. 75).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1991 рік міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 77, 135-136).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати спілки селянських господарств «Маньківська» за 1993 рік міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 79, 139-140).

В книзі № 2 обліку праці та заробітної плати спілки селянських господарств «Маньківська» за 1994-2000 роки міститься інформація щодо нарахування заробітної плати « ОСОБА_4 » (арк. спр. 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 141-142, 143-144, 145-146, 147-148, 149-150).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком 25.10.2019.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 26 Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

За приписами пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Також пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

При зверненні 27.02.2019 позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, останній без прийняття обґрунтованого рішення, листом від 03.03.2020 № 27/11-7/с повідомив про відсутність підстав зарахування довідок від 04.03.2018 № №№ 14,15.

Отже, після отримання відповідної заяви від позивача про перерахунок пенсії відповідач повинен був розглянути заяву та прийняти мотивоване рішення, у разі необхідності у відповідності з вимогами пункту 4-2 Порядку № 22-1 вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Проте, за наслідками розгляду заяви позивача відповідач не прийняв рішення про перерахунок виплати пенсії чи про відмову в перерахунку пенсії, а надав відповідь листом, чим порушив вимоги статті 45 Закону № 1058-ІV та пунктів 4.3, 4.10 Порядку № 22-1.

З матеріалів справи встановлено, що відомості в довідках № 14 та № 15 від 04.09.2018 щодо нарахування позивачу заробітної плати вказані на підставі вищевказаних книг обліку праці та заробітної плати, при цьому вірно вказані анкетні дані лише в книзі № 2 обліку праці та заробітної плати колгоспників колгоспу імені 20 років Жовтня Сватівського району Луганської області за 1988, 1991 та 1993 роки.

В інших книгах зазначено прізвище та/або по-батькові відмінне від прізвища та по-батькові позивача, тобто, на думку суду, відомості в довідках № 14 та № 15 від 04.09.2018 видані на підставі книг обліку праці та заробітної плати, в яких фактично зазначені анкетні дані іншої особи.

Суд зазначає, що встановлення юридичного факту врегульовано нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та вирішення даного питання відновиться до підсудності місцевих загальних судів та зазначає.

Отже, у разі неможливості отримання документів, які підтверджують факт проходження позивачем військової служби, відповідності даних в архівних документах, з урахуванням приписів ЦПК України, позивач має право звернутися безпосередньо до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме щодо належності певних документів позивачу.

Крім того, як вже зазначалось, пунктом 26 Порядку № 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Суд вказує на те, що згідно із пунктом 6 частиною 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення даних у них, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася щодо її прізвища, ім`я та по батькові. Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності певній особі здійснюється в рамках цивільного окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

У зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища позивача у паспорті та довідках, що підтверджують періоди роботи, суд зазначає про необхідність встановлення фактів належності позивачу наданих довідок, що дасть позивачу у подальшому звернутися до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для забезпечення можливості оформлення пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами.

Згідно частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах Клас та інші проти Німеччини, Фадєєва проти Росії, Єрузалем проти Австрії Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

З урахуванням відсутності відповідного рішення відповідача відносно ОСОБА_1 суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування листа від 03.03.2020 № 27/117/с та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві з урахуванням довідок від 04.03.2018 №№ 14, 15 та первинних документів, на підставі яких видані довідки є передчасними, оскільки до прийняття відповідного рішення спір про перерахунок пенсії (чи відмову в перерахунку) не може бути предметом судового розгляду.

Натомість, відповідач ухилився від виконання свого обов`язку щодо прийняття рішення та розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії без прийняття відповідного рішення.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, зобов`язавши Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2020 про перерахунок пенсії, зареєстровану за вхідним номером 27/117/с.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 КАС України).

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією № 38 від 14.04.2020 (арк. спр. 4).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є відмова відповідача перерахувати позивачу пенсію та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на перерахунок пенсії як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Історична, буд. 81, ідентифікаційний код 41246789) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про перерахунок пенсії за віком від 27.02.2020, зареєстровану за вхідним № 27/117/С, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Історична, буд. 81, ідентифікаційний код 41246789) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Т.В. Смішлива