Справа № 400/1196/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 р. № 400/1196/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачів:1: Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, пр. Центральний, 83/9, м. Миколаїв, 54017 2: Ради адвокатів Миколаївської області, пр. Центральний, 83/9, м. Миколаїв, 54017
про:визнання протиправним та скасування рішення від 27.02.2020р. №75, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області (далі - відповідач 1, КДКА), за участю третьої особи Ради адвокатів Миколаївської області, про визнання протиправним та скасування рішення КДКА від 27.02.2020 р. № 75 та зобов`язання Ради адвокатів Миколаївської області внести зміни в Електронному реєстрі адвокатів України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при розгляді дисциплінарної справи КДКА порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності її як адвоката, встановлену Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076). Так, член дисциплінарної палати адвокат Сидорчук К.А., яка здійснювала перевірку, склала довідку про відсутність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку та відсутність підстав для порушення дисциплінарної справи. Однак, під час слухання дисциплінарної справи 27.02.2020 р. повідомлення про результати проведеної перевірки було здійснено не членом дисциплінарної палати, який здійснив перевірку, а іншою особою. Відповідачем 1 під час розгляду (слухання) дисциплінарної справи та прийняття рішення взагалі не було надано оцінку висновку члена дисциплінарної палати - адвоката Сидорчук К.А. Окрім того, в рішенні про притягнення до дисциплінарної відповідальності не наведено жодних мотивів неврахування позитивного висновку (про відсутність у діях позивача дисциплінарного проступку). Звинувачення КДКА щодо подвійного представництва позивачем інтересів клієнтів, а як наслідок існування конфлікту інтересів, ґрунтуються на припущеннях, у матеріалах дисциплінарного провадження відсутні відповідні докази. Позивач категорично заперечує допущення нею конфлікту інтересів. Оскаржуване рішення позивач вважає незаконним ще й через те, що існує порушення її прав на таємницю кореспонденції з боку КДКА та ОСОБА_2 , оскільки Позивач не надавала згоди на розголошення таємниці переписки з нею, а розголошення змісту переписки, на думку Позивача, можливо лише за згодою всіх учасників такої переписки, або відповідної ухвали суду. Твердження КДКА про невиконання позивачем своїх професійних обов`язків в частині ненадання правової допомоги ОСОБА_2 вона вважає помилковим, оскільки між позивачем та скаржником у дисциплінарній справі ОСОБА_2 не було укладено договору про надання правової допомоги, а відтак, Позивач вважає, що обов`язку перед ОСОБА_2 надавати правову допомогу у неї не було. При прийнятті КДКА оскаржуваного рішення Відповідач 1 залишив поза увагою той факт, що позивач до отримання статусу стажиста адвоката перебувала у статусі ФОП. Саме у статусі ФОП позивач уклала зі скаржницею договір про надання юридичних послуг, одночасно представляючи за довіреністю інтереси ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою скаржниці та потенційним відповідачем у справі про позбавлення батьківських прав. Для уникнення конфлікту інтересів позивач після набуття статусу стажиста адвоката та в майбутньому адвоката, з метою уникнення конфлікту інтересів не укладала договір про надання правової допомоги із ОСОБА_2 . В матеріалах дисциплінарного провадження також відсутні будь-які належні докази скоєння позивачем кримінального правопорушення. Однак КДКА визнала факт звернення скаржниці до правоохоронних органів однією з підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідачем 1 в оскаржуваному рішенні не конкретизовано, в чому саме КДКА вбачає грубість порушення Правил адвокатської етики (далі - ПАЕ). Отже, оскаржуване рішення прийнято з порушенням процедури, є невмотивованим та протиправним, а відтак, належить скасуванню.

Під час відкриття провадження у справі суд ухвалою від 24.03.2020 р. залучив Раду адвокатів Миколаївської області в якості другого відповідача (далі - відповідач 2, Рада), оскільки позовні вимоги щодо зобов`язання внести зміни в Електронному реєстрі адвокатів України Позивачем були адресовані саме Раді адвокатів Миколаївської області.

20.03.2020 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про залучення її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою від 24.03.2020 р. суд відмовив у задоволенні заяви.

16.04.2020 р. відповідач 1 подав клопотання про залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою від 29.04.2020 р. суд відмовив у задоволенні клопотання.

16.04.2020 р. відповідач 1 подав відзив на позовну заяву (а. с. 85-100), в якому не визнав зазначені Позивачем підстави для скасування свого рішення. Так, наявність фінансових відносин за оплату юридичних послуг між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджена ними обома, як і наявність договору від 07.08.2018 р. та довіреностей від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 . Позивач у своїх поясненнях членам дисциплінарної палати підтвердила, що після отримання статусу стажиста адвоката не вжила жодних заходів для розірвання договору з ОСОБА_2 та/або з ОСОБА_3 з метою усунення конфлікту інтересів, не поставила ОСОБА_2 до відома про існування конфлікту інтересів. Не відповідають дійсності твердження позивача, що лише факт звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів відповідач визнав однією з підстав притягнення позивача до відповідальності. Так, в матеріалах дисциплінарної справи міститься наданий стороною скаржника витяг з ЄРДР про внесення відомостей за заявою ОСОБА_2 про шахрайські дії ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Член дисциплінарної палати адвокат Сидорчук К.А., яка здійснювала перевірку, доповідала на засіданні КДКА 30.01.2020 р., яке проводилося з метою прийняття рішення про порушення чи відмову в порушенні дисциплінарної справи та на яке позивач не з`явилася. За наслідками проведеного засідання КДКА прийнято рішення про порушення щодо позивача дисциплінарної справи, рішення КДКА про порушення дисциплінарного провадження Позивачем не оскаржувалося. Про врахування довідки Сидорчук К.А. зазначено і в оскаржуваному рішенні Відповідача 1. Розгляд скарги ОСОБА_2 та дисциплінарної справи ОСОБА_1 повністю відповідав Регламенту КДКА та основним засадам її діяльності. Не визнає Відповідач 1 і порушення права позивача на таємницю кореспонденції, оскільки позивач під час розгляду дисциплінарної справи категорично заперечувала належність їй текстових, аудіо та фото повідомлень та листування з ОСОБА_2 . Диск з файлами, що містять листування між ОСОБА_2 та позивачем, текстові роздруківки повідомлень, фотозображень та аудіофайлів, що позивач надіслала скаржниці ОСОБА_2 , є власністю останньої на підставі ст. 306 Цивільного кодексу України, які вона добровільно надала КДКА на доказ протиправної поведінки позивача. Посилання позивача на те, що набувши статус адвоката вона не могла без відповідного договору надавати ОСОБА_2 правову допомогу, є необґрунтованим, оскільки наявність статусу адвоката є достатнім для здійснення представництва за довіреністю. При визначенні грубості порушення ПАЕ КДКА враховувала характер проступку та його наслідки, обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в їх сукупності, її особу та поведінку, про що відповідач 1 зазначив у рішенні, яке оскаржується. Позивачем було порушено основоположний принцип діяльності адвокатури - чесність, добропорядна репутація. З урахуванням наданих ОСОБА_2 доказів наявності чисельних скарг у всесвітній мережі Інтернет на дії позивача зі сторони великої кількості клієнтів, висвітленні цих обставин у всесвітній мережі Інтернет, наявності судових рішень та позовів до позивача, мова йде не тільки про відсутність добропорядної репутації та чесності, а взагалі поведінка позивача поставила під сумнів престиж та авторитет всього інституту адвокатів Миколаївської області. Таким чином, розглянувши матеріали дисциплінарної справи в сукупності, встановивши наявність вини позивача у скоєнні дисциплінарного порушення, визнавши підтвердженими факти, наведені скаржником, відповідач 1 обрав співмірний та пропорційний вид дисциплінарного стягнення. Оскаржуване рішення відображає всі необхідні відомості вчиненого ОСОБА_1 проступку, докази на підтвердження її вини, чітко зазначено, які саме вимоги ПАЕ та Закону № 5076 не були нею дотримані. Рішення є вмотивованим та таким, що прийнято з урахуванням усіх наявних пояснень, матеріалів та обставин у справі.

21.04.2020 р. відповідач 2 надав відзив на позовну заяву (а. с. 167-170), де зазначив, що з його боку жодних прав позивача не було порушено.

22.04.2020 р. представник позивача подав пояснення на відзив відповідача 2 (а. с. 184-186), в яких наголосив, що позовні вимоги до Ради мають на меті ефективний захист порушеного права позивача.

24.04.2020 р. представник позивача подав пояснення на відзив відповідача 1 (а. с. 190-206), в яких зазначив, що викладені у відзиві заперечення обставин та підстав позову є неспроможними та спростовують законність і обґрунтованість вимог позивача.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

10.12.2019 р. ОСОБА_2 подала до КДКА скаргу на дії адвоката ОСОБА_1 (а. с. 101-106). У скарзі ОСОБА_2 послалась на те, що на підставі договору від 07.08.2018 р. № 21 і довіреностей ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , які під час його дії набули статус адвокатів, мали надати їй правові послуги, які полягали в позбавленні батьківських прав ОСОБА_3 та оформленні спадщини. Незважаючи на отримання коштів, еквівалентних 6325,00 доларів США, жодних дій, спрямованих на виконання своїх зобов`язань, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_4 не вчинили. Після повернення ОСОБА_2 до України, ОСОБА_1 на підтвердження виконання зобов`язань за Договором № 21 надала квитанцію про сплату судового збору на суму 22092,00 грн до Заводського районного суду м. Миколаєва, технічний паспорт на будинок покійної тітки, а також оригінал довіреності, виданої ОСОБА_3 ОСОБА_1 на представництво її інтересів, що свідчить про наявність конфлікту інтересів. Через ПАТ "ОТП-банк" ОСОБА_2 з`ясувала, що судовий збір з такою сумою до суду через банківську установу не сплачувався. За допомогою сайту "Судова влада України" вона також встановила, що жодних позовів до ОСОБА_3 ОСОБА_1. і ОСОБА_4 не подавалось, так само як і позовів щодо спадщини. ОСОБА_2 вважає, що ці обставини свідчать про порушення позивачем вимог Закону № 5076 та ПАЕ.

22.12.2019 р. позивач подала письмові пояснення на скаргу (а. с. 157), в яких зазначила, що на момент укладення договору № 21 вона не мала статусу адвоката, а після його набуття припинила будь-які дії щодо виконання договору. Позивач підтвердила отримання від скаржниці коштів у розмірі 16000,00 грн в рамках договору № 21, документи про виконання умов договору позивач надала ОСОБА_2 . Остання погодилася на укладення з ОСОБА_1 договору як з адвокатом та сплатила 2000,00 грн за послуги. Отримання інших коштів позивач заперечила. Конфлікт інтересів ОСОБА_1 також заперечила, посилаючись на те, що ОСОБА_3 видала на її ім`я довіреність 08.08.2018 р., тобто за 9 місяців до отримання ОСОБА_1 статусу адвоката. За виданою довіреністю не було вчинено жодних юридично значущих дій. Договору в статусі адвоката позивач з ОСОБА_3 не укладала. Усі обвинувачення скаржниці в підробці ОСОБА_1 чи ОСОБА_4 будь-яких документів, квитанцій позивач вважає безпідставними.

Головою дисциплінарної комісії перевірити скаргу ОСОБА_2 доручено члену дисциплінарної палати КДКА Сидорчук К.А. , з метою вирішення питання про порушення та/або відмову в порушенні дисциплінарної справи.

29.01.2020 р. Сидорчук К.А. складено довідку про перевірку скарги (а. с. 36-42), в якій викладено висновок про відсутність у діях (бездіяльності) ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку та відсутність підстав для порушення дисциплінарної справи.

На засіданні дисциплінарної палати КДКА 30.01.2020 р. прийнято рішення № 75-ПС про порушення відносно адвоката ОСОБА_1 дисциплінарної справи.

27.02.2020 р. КДКА у відкритому засіданні за участю представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 здійснила розгляд дисциплінарної справи.

Під час дисциплінарного провадження відповідачем 1 встановлено, що 07.08.2018 р. ОСОБА_2 уклала з ФОП ОСОБА_1 договір № 21 на надання юридичних послуг (далі - Договір № 21) (а. с. 139-140).

Згідно з пунктами 1.1.1.-1.1.11. Договору № 21 ФОП ОСОБА_1 зобов`язувалась надати ОСОБА_2 юридичні послуги, пов`язані з позбавленням батьківських прав ОСОБА_3 , у тому числі шляхом подання позовної заяви до суду, а також здійснювати представництво інтересів ОСОБА_2 в суді та органах опіки та піклування. У п. 3.2. договору № 21 окремо обумовлено право ФОП ОСОБА_1 передавати право на представництво інтересів ОСОБА_2 за цим договором довіреній особі - ОСОБА_4 . Згідно з п. 2.1. договору № 21 оплата юридичних послуг склала 5000,00 грн. У п. 3.4. договору № 21 на ОСОБА_2 покладено обов`язок видати нотаріально посвідчену довіреність на представництво її інтересів.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 07.08.2018 р. № 40 ОСОБА_2 сплатила 4000,00 грн в якості оплати послуг за договором, а за квитанцією до прибуткового касового ордеру від 08.08.2018 р. № 41 - ще 12000,00 грн як авансовий платіж на додаткові витрати за договором (а. с. 141).

Знаходячись за межами України, 15.08.2018 р. ОСОБА_2 видала на ім`я ОСОБА_4 і ОСОБА_1 дві нотаріально посвідчені довіреності однакового змісту на ведення справ у судах без обмеження повноважень та представництво інтересів довірителя в усіх установах, підприємствах і організаціях. Строк дії довіреності склав 3 роки, тобто до серпня 2021 р. (а. с. 148).

08.08.2018 р. ОСОБА_3 видала на ім`я позивача нотаріально посвідчену довіреність на ведення справ у судах без обмеження повноважень та представництво інтересів довірителя в усіх установах, підприємствах і організаціях, а також на оформлення спадщини померлої тітки ОСОБА_2 . Строк дії довіреності склав 3 роки, тобто до серпня 2021 р. (а. с. 146-147).

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що Позивач отримала від двох сторін конфлікту - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 довіреності на ведення справи у судді стосовно позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , окрім того судом встановлена що Позивач отримала кошти від ОСОБА_2 як гонорар та/або аванс гонорару в сумі 16000 грн та потім ще 2000 грн.

Суд критично оцінює позицію Позивача про те, що вона до отримання статусу адвоката (дата отримання свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю 26.04.2019 р.) не здійснювала юридично значущих дій на виконання договору поручительства за довіреностями від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а як адвокат не укладала договір із ОСОБА_2 , і як наслідок, її дії щодо неналежного виконання своїх обов`язків адвоката не можуть бути предметом розгляду КДКА.

Суд зауважує, що договір, який був підписаний Позивачкою як адвокатом із ОСОБА_2 , окрім того Позивачка взяла кошти в сумі 2000,00 грн в якості авансу гонорару адвоката вже на виконання цього договору № 15 від 07.10.2019 р., про що свідчить копія прибуткового ордеру. Це досліджено було Відповідачем 1 та стало відомо з пояснень самої Позивачки, які вона надавала під час розгляду дисциплінарної справи, а відтак, твердження позивача про те, що вона вважала договір неукладеним, спростовуються фактичними обставинами справи.

З оскаржуваного рішення та пояснень самої Позивачки відомо, що з 28.09.2018 р. Позивачка з метою отримання свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю проходила стажування та набула статусу стажиста адвоката. Таким чином, як стажист адвоката вона виконувала окремі доручення адвоката - керівника стажування та вже мала довіреності від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на виконання договорів з надання юридичних послуг.

Відповідно до ст. 2 Правил адвокатської етики, затверджених заїздом адвокатів України 09.06.2017 р., та зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15.02.2019 р., правила адвокатської етики розповсюджуються як на адвокатів так і на стажистів адвоката.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Відповідач 1 мав усі законні підстави надавити оцінку діяльності Позивача на предмет додержання останньою ПАЕ з моменту набуття нею статусу стажиста адвоката, тобто з 28.09.2018 р.

Як слідує з витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, 26.04.2019 р., тобто через вісім місяців після укладення договору № 21 від 07.08.2018 року, ОСОБА_1 набула статус адвоката (а. с. 22), сім місяців з яких вона перебувала в статусі стажиста адвоката з 28.09.2018 р.

В матеріалах справи мається фотокопія банківської картки банку "Восточный" № 4255 3415 0518 5233, до якої додано виписку за операціями клієнта, згідно з якою за період з 30.08.2018 р. по 17.01.2019 р. картка була поповнена на суму 3490,00 доларів США і знято з картки 3477,95 доларів США (а. с. 129-133).

Протягом серпня 2018 р. по жовтень 2019 р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 систематично обмінювались текстовими повідомленнями в меседжеві, що підтверджується роздруківкою листування (а. с. 112-119).

Аналіз цієї переписки дозволяє стверджувати, що більша частина повідомлень ОСОБА_1 стосувалась отримання коштів від ОСОБА_2 під приводом надання правових послуг.

08.10.2019 р. ОСОБА_2 подала до ОСОБА_1 заяву, в якій просила подати їй звіт про виконання договору № 21. Дану заяву під підпис того ж дня отримала ОСОБА_4 (а. с. 149).

Докази подання такого звіту ОСОБА_1 відсутні.

Розглянувши скаргу ОСОБА_2 та додані до неї докази, опитавши скаржницю та свідка ОСОБА_7 , дослідивши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши пояснення представників скаржника та адвоката, КДКА рішенням від 27.02.2020 р. № 75 вирішила притягнула позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 3, 5 ч. 2 ст. 34 Закону № 5076, та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк 6 місяців (а. с. 43-50).

Приймаючи рішення № 75, відповідач виходив з того, що позивач порушила вимоги ст. 7, 9, 12, 12.1, 14, 26, 27 ПАЕ, що є грубим одноразовим порушенням правил.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076).

Статтею 33 Закону № 5076 передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, серед яких є порушення правил адвокатської етики (п. 3) та невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків (п. 5 ч. 2 ст. 34 Закону № 5076).

Процедура розгляду дисциплінарної справи регламентована ст. 40 Закону № 5076, відповідно до якої дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб. Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

Як слідує з оскаржуваного рішення, свої пояснення членам дисциплінарної палати КДКА надали як позивач, так і сторона скаржника. Представники і позивача, і скаржника були присутні на засіданні дисциплінарної палати КДКА. Також відповідач 1 дослідив надані скаржницею письмові докази.

Позивач наголошувала на тому, що відповідач 1 порушив її право на таємницю листування, дослідивши переписку з ОСОБА_2 в програмі "WhatsApp", відповідно, відповідач 1 зробив висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку на підставі доказів, які отримані з порушенням процедури, що виключає можливість їх використання у дисциплінарному провадженні.

Такі доводи позивача суд вважає хибними з огляду на таке.

Стаття 31 Конституції України гарантує кожному таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Аналогічні по суті норми містяться в ст. 306 Цивільного кодексу України: фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції. Листи, телеграми тощо є власністю адресата. Листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися, зокрема шляхом опублікування, лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата. Якщо кореспонденція стосується особистого життя іншої фізичної особи, для її використання, зокрема шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В національному законодавстві такі норми закріплені в Законі України "Про інформацію": інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (ст. 11 ч. 1-2 Закону).

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (ст. 21 ч. 1-2 Закону).

Таким чином, за загальним правилом, особі гарантується таємниця листування, але у випадках, встановлених законом, допускається обмеження цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 5076 адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності.

Поряд із Законом № 5076 визначення адвокатської таємниці міститься в ПАЕ. Зокрема у ст. 10 зазначено, що дотримання принципу конфіденційності є необхідною і щонайважливішою передумовою довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, без яких є неможливим належне надання професійної правничої (правової) допомоги, здійснення захисту та представництва. Тому збереження конфіденційності будь-якої інформації, яка визначена як предмет адвокатської таємниці Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", або становить персональні дані про фізичну особу, які охороняються законодавством з питань захисту персональних даних, є правом адвоката у відносинах з усіма суб`єктами права, які можуть вимагати розголошення такої інформації, та обов`язком щодо клієнта і тих осіб, кого ця інформація стосується. Адвокатською таємницею є:

- факт звернення особи за правовою допомогою;

- будь-яка інформація, що стала відома адвокату, адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню, помічнику адвоката, стажисту або іншій особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням), у зв`язку з наданням професійної правничої (правової) допомоги або зверненням особи за правовою допомогою;

- зміст будь-якого спілкування, листування та інших комунікацій (в тому числі з використанням засобів зв`язку) адвоката, помічника адвоката, стажиста з клієнтом або особою, яка звернулася за наданням професійної правничої (правової) допомоги;

- зміст порад, консультацій, роз`яснень, документів, відомостей, матеріалів, речей, інформації, підготовлених, зібраних, одержаних адвокатом, помічником адвоката, стажистом або наданих ним клієнту в рамках професійної правничої (правової) допомоги чи інших видів адвокатської? діяльності.

Досліджене судом листування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в програмі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке мало місце протягом 2018-2019 років, стосується виключно питань з приводу надання правової допомоги.

Так як в період листування ОСОБА_2 проживала за межами України, це листування суд розглядає тільки як технічний спосіб передачі адвокату інформації від клієнта.

Таким чином, листування між позивачем і ОСОБА_2 охоплюється поняттям адвокатської таємниці, для якої встановлені окремі правила її розкриття.

Так, згідно з ч. 2 ст. 22 Закону № 5076 інформація або документи можуть втратити статус адвокатської таємниці за письмовою заявою клієнта (особи, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав).

У разі пред`явлення клієнтом вимог до адвоката у зв`язку з адвокатською діяльністю адвокат звільняється від обов`язку збереження адвокатської таємниці в межах, необхідних для захисту його прав та інтересів. У такому випадку суд, орган, що здійснює дисциплінарне провадження стосовно адвоката, інші органи чи посадові особи, які розглядають вимоги клієнта до адвоката або яким стало відомо про пред`явлення таких вимог, зобов`язані вжити заходів для унеможливлення доступу сторонніх осіб до адвокатської таємниці та її розголошення (ч. 4 ст. 22 Закону № 5076).

Інформація та документи можуть втратити статус адвокатської таємниці за згодою клієнта або особи, якій відмовлено в укладенні договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, що викладена у її письмовій? заяві. При цьому, з метою захисту своїх професійних прав та гарантій адвокатської діяльності адвокат має право продовжити зберігати інформацію та документи в статусі адвокатської таємниці. Адвокат не несе відповідальності за відмову будь-яким особам, органам і установам в розкритті адвокатської таємниці і наданні доступу до неї за наявності дозволу клієнта або особи, яка звернулася за професійною правничою (правовою) допомогою, на розкриття адвокатської таємниці. У такому разі, адвокат може, але не зобов`язаний розкривати адвокатську таємницю. У разі пред`явлення клієнтом або особою, яка звернулася за професійною правничою (правовою) допомогою, будь яких вимог до адвоката у зв`язку з адвокатською діяльністю, адвокат звільняється від обов`язку збереження адвокатської? таємниці (конфіденційної інформації) в межах, необхідних для захисту його прав та інтересів (ст. 10 ПАЕ).

В Резолюції 1165 (1998) "Право на приватність" Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що "... публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, у більшості випадків з власної ж волі, автоматично збільшує рівень тиску на їхню приватність. Публічні фігури - це особи, які займають державні посади і/чи використовують державний ресурс, а також усі ті, хто відіграє певну роль у громадському житті, чи то в галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи будь-якій іншій сфері... Асамблея вкотре наголошує на важливості права кожної людини на приватність і права на свободу вираження поглядів як основи демократичного суспільства. Ці права не є абсолютними і не мають ієрархічного характеру, оскільки мають однакову цінність.".

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить, що кожній особі гарантуєтеся право на особисте життя (приватність), невід`ємною складовою частиною якого є таємниця листування. При цьому, таємниця листування розповсюджуєтеся не тільки на приватну сферу, а й на будь-яку іншу кореспонденцію. У той же час, таке право не є абсолютним і може бути обмежене законом в цілях національної чи громадської безпеки, а також для захисту прав інших осіб. Адвокат має окремий правовий статус, обумовлений особливостями професії та цілями адвокатури, що знаходить свій вираз у відмінному від інших осіб правовому регулюванні його прав та обов`язків. Зокрема Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що кореспонденція адвоката з клієнтом є адвокатською таємницею, але вона може бути розкрита за заявою клієнта. У такому випадку, адвокат позбавляється обов`язку зберігати адвокатську таємницю, якщо це необхідно для його захисту від звинувачень клієнта.

В матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_2 від 21.12.2019 р. КДКА, в якій вона просить долучити в якості доказів протиправної поведінки адвоката ОСОБА_1 оптичний диск, на якому міститься листування з останньою (а. с. 150).

У рішенні № 75 відповідач 1 також зазначив, що листування між позивачем і ОСОБА_2 остання надала самостійно, на власний розсуд.

Так як ч. 2 ст. 22 Закону № 5076 і ст. 10 ПАЕ не містять окремих вимог до письмової заяви клієнта про розкриття адвокатської таємниці, то заяву ОСОБА_2 від 21.12.2019 р. слід розглядати саме в якості такої заяви. При цьому, ані Закон № 5076, ані ПАЕ не містять застереження про те, що адвокат також повинен надати свою згоду на розголошення відомостей адвокатської таємниці - це одностороння дія з боку клієнта, яка не потребує будь-якого погодження адвоката.

Отже, з моменту подання скаржником заяви, листування між нею та позивачем втратило статус адвокатської таємниці.

Стаття 40 ч. 2 абз. 2 Закону № 5076 передбачає, що особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право подавати докази на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, листування між позивачем і ОСОБА_2 має статус письмових доказів у дисциплінарному провадженні і відповідач 1 цілком правомірно прийняв такі докази до уваги та надав їм власну оцінку.

Не відповідають дійсності і твердження позивача, що КДКА визнала фактично сам факт звернення скаржниці до правоохоронних органів однією з підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Так, дійсно, у матеріалах справи наявний витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0004624 за заявою ОСОБА_2 про заволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_1 грошовими коштами в сумі 170100,00 грн (а. с. 158). Але як свідчить резолютивна частина оскаржуваного Рішення № 75, Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за вчинення кримінального злочину, а за порушення норм ПАЕ та Закону № 5076.

До того ж, відповідач 1 у рішенні № 75 чітко зазначив, у чому саме вбачає грубе одноразове порушення позивачем ПАЕ.

Будь-яких порушень КДКА порядку перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, порушення та розгляду дисциплінарної справи, а також прийняття рішення у дисциплінарній справі судом не встановлено. Дисциплінарною палатою заслухано обидві сторони конфлікту, досліджено всі докази, надані сторонами, та витребувані палатою, і надано їм належну оцінку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач 1 довів існування підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення. Порушення відповідачем 1 порядку перевірки відомостей про дисциплінарний проступок, розгляду дисциплінарної справи, а також прийняття рішення у дисциплінарній справі судом не встановлено. Обрання виду дисциплінарного стягнення покладено саме на КДКА, суд не може втручатися в дискреційні повноваження відповідача 1 у цій частині.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області (пр. Центральний, 83/9, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 23400311) та Ради адвокатів Миколаївської області (пр. Центральний, 83/9, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 38524425) про визнання протиправним та скасування рішення від 27.02.2020 р. № 75 та зобов`язання внести зміни в Електронному реєстрі адвокатів України - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Дата складення повного судового рішення 01.06.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська