Справа № 200/3395/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 р. Справа№200/3395/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Курахово, вулиця Мечникова, будинок №26а) про визнання дій Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по не зарахуванню до пільгового страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року протиправними, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до пільгового страхового стажу періоди роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 з дати призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на обліку у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області . На підставі його заяви від 25.09.2019 року йому була призначена пенсія. При призначенні пенсії до пільгового стажу за Списком №1 не зараховані періоди роботи: з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року у ДП «Шахта Петровська», з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 31.12.2004 року у ВП «Шахта Трудівська» у зв`язку з відсутністю даних у реєстрі застрахованих осіб. Також, до пільгового стажу не враховано період роботи з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», оскільки не сплачено страхові внески. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що період роботи позивача з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року було відкореговано автоматичним способом підсистемою «Призначення перерахунку та виплати пенсії». Управлінням при підрахунку стажу для призначення пенсії на пільгових умовах враховано період за 2004 рік, який співпадає з даними Реєстру застрахованих осіб, при сумарному підрахунку пільговий стаж позивача за даними ОК-5 за 2004 рік складає 11 місяців 24 дні. З індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України вбачається, що періоди роботи позивача з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року страхові внески роботодавцем не внесені. Станом на 26.09.2019 року страхові внески за період з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року роботодавцем також не сплачені. У зв`язку із викладеним, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.33-37).

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що у період з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року позивач працював у ДП «Шахта 4-21». Твердження відповідача, що зазначений період від кореговано автоматичним способом Підсистемою «Призначення перерахунку та виплат пенсій» є необґрунтованим, оскільки Пенсійним фондом не зазначено навіть підставу такого корегування. Розбіжностей у формі ОК-5 та трудовій книжці не має. Вказав, що період пільгової роботи повинен враховуватись не сумарним підрахунком, а відповідно до записів трудової книжки. Періоди роботи з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, на його думку, повинні бути враховані з моменту призначення пенсії, оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну сплату страхових внесків покладено на страхувальника. Вважає, що пояснення представника відповідача щодо неврахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року суперечить нормам чинного законодавства, оскільки станом на кінець березня 2020 року страхові внески за спірний період сплачено. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі (а.с.59-61).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 25.09.2019 року позивач звернувся до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.33).

05.03.2020 року представник позивача звернулась до відповідача із запитом про надання інформації щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Відповіддю від 17.03.2020 року №3792/11-17 Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило наступне.

ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час призначення пенсії до пільгового стажу за Списком №1 не зараховані періоди роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року та з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року у ДП «Шахта Петровська» та з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 09.01.2017 року у ВП «Шахта Трудівська» у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб (а.с.9).

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів наявні такі записи:

- 18.11.2003 року прийнятий у ДП «Шахта №4-21» машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею;

- 14.07.2004 року звільнений за власним бажанням;

- 22.07.2004 року прийнятий у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецьквугілля» машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем;

- з 28.12.2004 року відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецьквугілля» перейменовано у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» на підставі наказу №35 від 28.12.2004 року;

- з 19.08.2011 року відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» перейменовано у відокремлений підрозділ «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»;

- 10.10.2013 року переведено машиністом підземних установок 2 розряду, підземним, з повним робочим днем у шахті;

- 09.01.2017 року звільнено у зв`язку зі скороченням штату;

- 26.10.2018 року прийнятий у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем в шахті;

- 03.03.2020 року продовжує працювати (а.с.11-15).

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року та з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, суд зазначає наступне.

Основним документом про трудову діяльність працівника згідно ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є трудова книжка. Аналогічне поняття закріплене і в порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року за N 637, в п. 1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

У трудовій книжці позивача зазначено дату початку роботи у ДП «Шахта №4-21» - 18.11.2003 року та дату звільнення 14.07.2004 року та у відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецьквугілля» дату початку роботи - 22.07.2004 року та звільнення 09.01.2017 року, тому, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу роботи період роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року у ДП «Шахта №4-21» та з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів роботи з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 цього Закону).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ст. 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових зборів до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів» затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 1994 р. N 5-5. Інструкції затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 6 вересня 1996 р. N 11-1, ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року платниками зборів на пенсійне страхування є підприємства, установи та організації усіх форм власності, які також несуть відповідальність за своєчасну сплату страхових внесків. Сама застрахована особа не сплачує зборів та не несе відповідальності за несвоєчасну сплату страхових внесків підприємством, на якому вона працювала.

Згідно ч. 5, 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.

З огляду на вказані норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку (призначенні) пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків; нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).

З індивідуальної відомості про застраховану особу (форма ОК-5) вбачається, що дійсно за періоди роботи з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року у ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» страхові внески до Пенсійного фонду України від ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» не надходили.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення спірного періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16) та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає застосуванню при розгляді цієї справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховані до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового страхового стажу ОСОБА_2 періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 з дати призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Статтею 23 Закону № 1058-IV визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та у судовому порядку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затверджених затвердженого постановою правління пенсійного фонду України 30.04.2002 року за n 8-2 (надалі положення), серед основних завдань управління є, зокрема завдання призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Відповідно до п.п. 6 п. 2.2 Положення, управління, відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що, в даному випадку, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про перерахунок пенсії слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.09.2019 року про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновку суду.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 з дати призначення пенсії є необґрунтованими.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 420,40 грн. 50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. згідно квитанції від 24.03.2020 року (а.с.11).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Виликоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Курахово, вулиця Мечникова, будинок №26а) про визнання дій Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по не зарахуванню до пільгового страхового стажу ОСОБА_2 періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року протиправними, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до пільгового страхового стажу періоди роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 з дати призначення пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Курахово, вулиця Мечникова, будинок №26а) щодо не зарахування до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Курахово, вулиця Мечникова, будинок №26а) розглянути повторно заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 25.09.2019 року про призначення пенсії за віком з врахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 14.12.2003 року по 31.12.2003 року, з 25.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.04.2019 року по 31.08.2019 з дати призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Курахово, вулиця Мечникова, будинок №26а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 02 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая