Справа № 500/387/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/387/20

27 травня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (надалі, відповідач, Головне управління), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24.01.2020 №19-564/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Товстеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправним оскаржуваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24.01.2020, яким відмовлено у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою. Позивач зазначила, що відповідач, як на підставу відмови посилається на відмову у погодженні органом місцевого самоврядування, так як зазначене заявником на викопіюванні місцезнаходження земельної ділянки суперечить приписам статей 4 та 5 Земельного кодексу України (надалі, ЗК України), оскільки не забезпечує дотримання основних завдань та принципів земельного законодавства, пов`язаних з рівністю права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави. Водночас, позивач вважає, що чинним законодавством передбачено лише підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У зв`язку із наведених, просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив наступне. Згідно доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, надане Держземагентству України від 08.10.2014 №37732/0/1-14, в якому йдеться про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні. На виконання вищевказаного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 №328 Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року, зокрема рішення колегії Держземагентства України №2/1 Про обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, яким запроваджено з 15.10.2014 обов`язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Представник відповідача зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області на адресу Товстеньківської сільської ради Чортківського району направлено лист від 13.01.2020 за № 31-19-0.52-215/0/2-20 (разом із копіями документів позивача) про надання пропозицій щодо прийняття наказу щодо відведення ділянки позивачу. Також у відзиві на позовну заяву вказав, що Товстеньківська сільська рада листом від 14.01.2020 відмовила у надані дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки ці земельні ділянки, визначені в альбомі атласі, передбачені для учасників АТО, які є вихідцями села Товстеньке, і забезпечують їх потреби, а отже вважає, що відповідач правомірно прийняв оскаржуваний наказ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки площею 2,00 га позивачу, що узгоджується із нормами Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та Закону України Про землеустрій.

Ухвалою суду від 06.03.2020 розгляд даної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 02.04.2020 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 02.04.2020 розгляд даної справи відкладено до 29.04.2020 о 10:30 год.

29.04.2020 розгляд даної справи відкладено до 27.05.2020 о 12:00 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці.

27.05.2020 представник позивача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив дану справу розглянути в порядку письмового провадження, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав письмове клопотання, в якому просив дану справу розглянути без участі представника Головного управління у письмовому провадженні.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що позивач 11.01.2020 звернулась до Головного управління із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою Товстеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

13.01.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області, направлено до Товстеньківської сільської ради Чортківського району лист №18-19-0.52-215/2-20 Про надання пропозицій щодо прийняття наказу про висловлення позиції щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 . До даного листа від долучено копії поданих позивачем документів.

Товстеньківська сільська рада надала відповідь листом від 14.01.2020 за №18, у якому повідомила, що дані земельні ділянки, які є зазначені в альбомі атласі, передбачені для учасників АТО, що є вихідцями села Товстеньке і забезпечують їх потреби. Такі особи вже подали документи до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області для отримання дозволу на розроблення землевпорядної документації. Тому сільська рада змушена відмовити у надані дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення ОСГ.

24.01.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято Наказ №19-564/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення Товстеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області на підставі частини сьомої статті 118 ЗК України, у зв`язку з відмовою в погодженні органом місцевого самоврядування, так як зазначене заявником на викопіюванні місцезнаходження земельної ділянки суперечить приписам статей 4 та 5 Земельного кодексу України (надалі, ЗК України), оскільки не забезпечує дотримання основних завдань та принципів земельного законодавства, пов`язаних з рівністю права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави

Не погоджуючись з даним наказом, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено підпунктом в частини третьої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Пунктом б частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення селянського господарства в розмірі не більше 2,00 гектара.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не підлягає широкому трактуванню.

Як вбачається з оскаржуваного наказу позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою на підставі частини сьомої ст.118 ЗК України, у зв`язку з відмовою в погодженні органом місцевого самоврядування, так як зазначене заявником на викопіюванні місцезнаходження земельної ділянки суперечить приписам статей 4 та 5 ЗК України, оскільки не забезпечує дотримання основних завдань та принципів земельного законодавства, пов`язаних з рівністю права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Водночас, орган місцевого самоврядування свою відмову мотивував тим, що на цю земельну ділянку претендують жителі села Товстеньке, які вже звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про надання їм також дозволу на розробку проекту землеустрою та які є учасниками АТО.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному наказі не наведено жодної інформації про те, що на спірну земельну ділянку претендують інші особи. Відсутні будь-які відомості про те, що земельна ділянка, на яку бажає отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою позивач, сформована чи надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою іншим особам.

При прийнятті рішення по суті спору суд також враховує те, що на виконання доручення віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 наказом Держземагентства України № 328 від 15.10.2014 Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 (протокол засідання № 2) Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності № 2/1.

Відповідно до пункту 2 цього рішення начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014, забезпечують обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Отже, зазначеним рішення колегії Держземагентства України № 2/1 фактично визначено ще одного суб`єкта земельних правовідносин при вирішенні питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, яким є місцева рада.

Суд зазначає, що у контексті норм чинного законодавства єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою можуть бути лише підстави, передбачені частиною сьомою статті 118 ЗК України. Суд вважає, незалежно від того чи відбувається розгляд питання щодо розпорядження землями державної власності безпосередньо Головним управління Держгеокадастру у Тернопільській області чи за участі органу місцевого самоврядування кожен з суб`єктів владних повноважень вирішуючи таке земельне має приймати рішення у відповідності до положень статті 118 ЗК України.

Крім того, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки одній особі не є підставою для відмови в його наданні іншій особі.

Така правова позиція зазначена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.09.2019 у справі №813/1631/14.

З наведеного мотиву судом береться до уваги твердження позивача, викладене у позовній заяві про те, що відповідачем не надано доказів, що будь-кому з громадян надано дозвіл на земельну ділянку, яку хотіла отримати позивач, чи доказів, що вказана земельна ділянка зайнята іншою особою.

Також суд приймає до уваги те, що доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України не є джерелом права, має рекомендаційний характер, а тому повинно застосовувались з обов`язковим врахуванням вимог статті 118 ЗК України. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №825/1602/17, від 17.10.2019 у справі №813/1950/16.

Отже, суд дійшов висновку, оскаржуваний позивачем наказ не відповідає тим підставам, які визначені у частині сьомій статті 118 ЗК України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Товстеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, суд зазначає наступне.

Суд враховує, що згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частини четверта статті 245 КАС України).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, від 12.11.2019 № 285 (чинне на час прийняття оскаржуваного наказу) Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, у даному випадку відповідач має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства.

Відтак, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Розподіл судових витрат підлягає у відповідності до вимог частини третьої ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24.01.2020 № 19-564/14-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

3.Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Лисенка, 20-А, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (Тернопільська область, Гусятинський район, с.Жабинці, ід.№ НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території ,Товстеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Лисенка, 20-А, ) на користь ОСОБА_1 (Тернопільська область, Гусятинський район, с.Жабинці, ід.№ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплачений у відповідності до квитанції №47500682 від 30.01.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2020 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.