Справа № 810/4989/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 травня 2020 року м. Київ 810/4989/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської

області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо порядку обчислення, нарахування та виплати пенсії відповідно до вимог чинного законодавства України;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії по рішенню суду у справі № 2-а-2776/11 за період з 1 січня по 2 серпня 2014 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (; місцезнаходження: 08200, Київська область, с. Ірпінь, вул. Шевченка, 4) щодо виплати ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткової пенсії, за шкоду за шкоду заподіяну здоров`ю за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у розмірі, що не відповідає вимогам статтей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (; місцезнаходження: 08200, Київська область, с. Ірпінь, вул. Шевченка, 4) здійснити ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплатити додаткову пенсію за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11.05.2011 у справі №2-а-2776/11 відповідно до статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі № 810/4989/18 апеляційну скаргу Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто особі, яка її подала.

Отже, з урахуванням приписів частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 набрало законної сили 27.06.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 виправлено описку у другому та третьому абзаці резолютивної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року по справі №810/4989/18 шляхом зазначення прізвища позивача « ОСОБА_1 » замість помилково зазначеного « ОСОБА_3 » у відповідних відмінках.

Від позивача до суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд накласти штраф в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановити новий строк виконання рішення суду.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначила, що рішення суду у справі № 810./4989/18 відповідачем у справі в добровільному порядку не виконане, що також підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , вивчивши доводи, наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі відповідають також і положення пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Крім того, суд зазначає, що згідно з вимогами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до вимог статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

При вирішенні наданої позивачем заяви суд звертає увагу на те, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливе в процедурі судового контролю за виконанням рішення суду, зокрема у разі зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, з огляду на ту обставину, що судом не було встановлено у судовому рішення зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд не вправі накладати штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Водночас, суд зазначає, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі № 810/4989/18 не містить зобов`язання відповідача щодо подання до суду звіту про виконання вказаного рішення суду, оскільки позивач такої вимоги у позові не заявляв.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2019 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 810/4989/18, яким зобов`язано Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (; місцезнаходження: 08200, Київська область, с. Ірпінь, вул. Шевченка, 4) здійснити ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплатити додаткову пенсію за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11.05.2011 у справі №2-а-2776/11 відповідно до статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до визначення наданого у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.062016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Отже, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до органів державної виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Київським окружним адміністративним судом на підставі рішення від 03.04.2019 у справі № 810/4989/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про накладення штрафу та встановлення нового строку виконання рішення суду є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу та встановлення нового строку виконання рішення суду від 06.05.2020 в адміністративній справі № 810/4989/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.