Справа № 300/142/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2020 р. справа № 300/142/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікар І.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-ліс" про стягнення коштів в сумі 1 182 064,47 грн.,-
ВСТАНОВИВ:
24.01.2020 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-ліс" (надалі відповідач) про стягнення коштів в сумі 1 182 064,47 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 1 182 064,47 грн., який виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 309 907,84 грн., в тому числі пеня - 47 468,84 грн.; з податку на прибуток в розмірі 871 476,63 грн., в тому числі несплати нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань 722 254 грн. та несплати узгоджених сум податкових зобов`язань згідно поданої податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2018 рік на суму 11 679 грн. (враховуючи часткову сплату заборгованість складає 11 601,99 грн.) та пеня - 137 620,64 грн., а також несплати нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 680 грн. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу в розмірі 1 182 064,47 грн., добровільно не сплачена, позивач просить позов задоволити повністю та стягнути дану заборгованість.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с.70-71).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Згідно вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Просив позов задоволити з мотивів, викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча поштове відправлення у відповідності до приписів статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України, направлене до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-ліс" за адресою його місцезнаходження, що зазначена у ЄДРПОУ, однак зазначене повернулося до суду без вручення із відміткою працівника Укрпошти організація вибула.
Згідно частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-ліс" відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області з 15.05.2015 (а.с.9-10).
06.06.2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку звітів про суми податкових пільг за І квартал 2018 року.
За результатами перевірки складено акт № 8471/09-19-55-01/39793289 від 06.06.2018 року, відповідно до якого встановлено неподання звіту про суми податкових пільг за І квартал 2018 року (а.с.92).
Окрім того, в період з 14.02.2019 року по 21.05.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТзОВ "Форест-ліс" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 18.05.2015 року по 31.12.2018 року, іншого законодавства, відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки.
За результатами перевірки складено акт за № 471/09-19-14-01/39793289 від 28.05.2019 року (а.с.96-128), відповідно до якого встановлено порушення ТзОВ "Форест-ліс":
- пп.20.1.3 п.20.1 ст.20, п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, ст. 8 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні не забезпечено зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
- п.44.1, п.44.2, п. 44.6 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст.135, п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України, розділу ІІІ Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013 року, п.6, п.20 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 року, ст. ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, пп. 2.4, пп. 2.15, п.216, п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, п. 5.7, п.5.8 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 25 Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 39 від 25.02.2000 року, в результаті чого, занижено податок на прибуток на загальну суму 819 170 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 241 367 грн., за 2016 рік 82 935 грн., за 2017 рік 358 040 грн., за 2018 рік - 136 828 грн.;
- п. 181.1 ст. 181, п.183.1,. п.183.2 ст. 183, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 206 714 грн., в тому числі: за грудень 2016 року в сумі 39 505 грн., за грудень 2017 року в сумі 87 668 грн., за серпень 2018 року в сумі 1 520 грн., за листопад 2018 року в сумі 4 505 грн., за грудень 2018 року в сумі 73 516 грн.;
- п.49.2, пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено неподання декларацій по податку на додану вартість за наступні звітні періоди: січень грудень 2016 року, січень жовтень 2017 року та грудень 2018 року.
Розрахунок розміру фінансових санкцій та винесені податкові повідомлення-рішення направлялися на адресу відповідача, що підтверджується супровідним листом від 21.06.2019 року (а.с.84).
Оскільки вищевказані податкові повідомлення-рішення не було оскаржено, то визначені ними суми грошових зобов`язань є узгодженим податковим боргом відповідача, у відповідності до положень статті 54 Податкового кодексу України.
Окрім того, 27.02.2019 року відповідачем подано позивачу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2018 рік, в якій ним самостійно розраховано розмір вказаних зобов`язань за 2018 рік на загальну річну суму 11 679 грн. (а.с.81-83).
Суд звертає увагу на те, що відповідачем частково погашено заборгованість визначену ним у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік, внаслідок чого заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств, яка самостійно визначена платником податків становить 11 601,99 грн.
У відповідності до довідки про борг, який підлягає стягненню від 28.12.2019 року, сума боргу відповідача за основним зобов`язанням склала 796 118,99 грн. (з яких 206 714 грн. по ПДВ та 589404,99 грн. по податку на прибуток) та за нарахованими штрафними санкціями 200 856 грн. (з яких 55 725 грн. по ПДВ та 144 451 грн. по податку на прибуток та 680 грн. адміністративні штрафи та інші санкції), пеня 185 089,48 грн. (з яких 47 468,84 грн. по ПДВ та 137 620,64 грн. по податку на прибуток) (а.с.11).
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області просить винести рішення суду про стягнення вказаного боргу з відповідача.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Згідно положень частини 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог частини 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У відповідності до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з статтею 8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних податків та зборів належать податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість, які є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (підпункт 9.1.1, 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 цього Кодексу).
Згідно з статтею 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до частини 129.4 статті 129 Податкового кодексу України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворюють податковий борг.
Податковий борг відповідача зі сплати податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість та за платежем адміністративні штрафи та інші санкції склав 1 182 064,47 грн., що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2018 рік, корінцем податкової вимоги, витягом з облікової картки платника податку та довідкою про борг за платежами (а.с. 11, 7679, 81-83, 89, 94).
Наявність заборгованості відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення суду.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).
Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи податковий борг відповідачем в добровільному порядку не сплачено, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області задоволити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), серед інших, строки, визначені статтею 295 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (), адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76018.

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-ліс" (), адреса: вул. Незалежності, 113, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 02 червня 2020 р.