Справа № 340/1195/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1195/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Науменка І.Ф., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (надалі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування наказу.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 у грудні 2019 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Однак наказом №11-1100/14-20-СГ від 20.01.2020 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило позивачу у наданні такого дозволу. Вважаючи такий наказ протиправним, позивач подав до Кіровоградського окружного адміністративного суду позов про його скасування. Ухвалою суду від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі №340/670/20 за цим позовом. Незважаючи на судовий спір у справі №340/670/20 та те, що позивач набув правомірних очікувань і законних сподівань щодо отримання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, відповідач з метою перешкоджання позивачу закінчити процедуру приватизації цієї земельної ділянки, розпорядився нею в інтересах третьої особи та прийняв наказ №11-4560/14-20-СГ від 23.03.2020 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення обраної позивачем земельної ділянки ОСОБА_2 . Представник позивача стверджує, що цей наказ порушує права позивача, оскільки той звернувся з відповідною заявою раніше, ніж інші особи, а відповідач не має правових підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку двом різним особам на одну і ту ж земельну ділянку. З цих підстав позивач просить суд визнати протиправним і скасувати наказ №11-4560/14-20-СГ від 23.03.2020 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" в частині земельної ділянки площею 2 га, зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 17.12.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яка знаходиться у межах земельної ділянки загальною площею 21,0948 га, кадастровий номер :02:000:2024, що знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Ухвалою судді від 16.04.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою до участі у справі залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Ухвалою від 16.04.2020 року суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення його позову.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що спірний наказ №11-4560/14-20-СГ від 23.03.2020 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" прийнятий відповідачем за заявою ОСОБА_2 з огляду на достатність поданих ним матеріалів. На підставі цього наказу було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який згодом був поданий ОСОБА_2 на затвердження. Відповідачем прийнято рішення про затвердження поданого проекту та про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Стверджуючи, що скасування оскаржуваного позивачем наказу не призведе до позитивного вирішення його правомірних очікувань, а порушує права ОСОБА_2 , представник відповідача просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Пояснення від третьої особи щодо позову та/або відзиву до суду не надходили.

Ухвалою від 03.06.2020 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у грудні 2019 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою, у якій просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. До заяви додав зокрема графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. (а.с. 8 - 8зв.)

За наслідками розгляду цієї заяви в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області видав наказ №11-1100/14-20-СГ від 20.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, посилаючись на відсутність відомостей про припинення права користування земельною ділянкою. (а.с. 9)

Не погодившись з цим наказом, позивач 27.02.2020 року оскаржив його до суду, прохаючи визнати протиправним та скасувати вказаний наказ, а також зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. (а.с. 10 - 14)

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі №340/670/20 за цим позовом. (а.с. 15 - 16)

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у цій справі адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.01.2020 року №11-1100/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою". Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 58 - 61)

Наразі вказане судове рішення не набрало законної сили, оскільки відповідачем 18.05.2020 року на нього подано апеляційну скаргу.

Між тим, в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області ще 23.03.2020 року видав наказ №11-4560/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надав ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Чемерпільської сільської ради Гаиворонського району Кіровоградської області, орієнтовним розміром 2 га, в тому числі: 2 га - рілля, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. У цьому наказі передбачено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства та наказано керівнику відділу у Гайворонському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області при надходженні погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. (а.с. 17зв.)

Позивач, дізнавшись про цей наказ та вважаючи, що ним порушуються його право (законний інтерес) щодо отримання земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до частин 2, 3 статті 78 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з частинами 1, 5 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з частинами 8, 9 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності зокрема в разі: в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Статтею 22 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про землеустрій", документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо; проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали погодження проекту землеустрою.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521, затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області.

Згідно з цим Положенням Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп.13 п.4 Положення).

Відтак, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Судом установлено, що спірним наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-4560/14-20-СГ від 23.03.2020 року за заявою ОСОБА_2 від 28.02.2020 року йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. (а.с. 16зв. - 18)

Позивач стверджує про незаконність цього наказу, посилаючись на те, що він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки раніше за ОСОБА_2 та саме він мав право отримати земельну ділянку у власність в порядку безоплатної приватизації. Позивач наголошує, що попри судовий спір у справі №340/670/20 щодо незаконності наказу відповідача №11-1100/14-20-СГ від 20.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", той розпорядився земельною ділянкою, надавши дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення у власність ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що Земельний кодекс України не визначає порядку дій органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою державної та комунальної власності, у разі подання кількома особами клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність однієї і тієї ж земельної ділянки.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України такий уповноважений орган, отримавши клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації за рахунок земель державної або комунальної власності, повинен у місячний строк перевірити подане клопотання та місце розташування об`єкта на відповідність вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або, у разі виявлення обставин, передбачених абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України, - надати заявнику мотивовану відмову у наданні дозволу.

Надходження до уповноваженого органу декількох клопотань від різних осіб щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відносно однієї і тієї ж земельної ділянки, так само як і надання дозволу на розроблення проекту землеустрою іншій особі, не є підставою для відмови у задоволенні таких клопотань відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України.

Також наявність рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності у власність (користування) громадянину або юридичній особі не є перешкодою для надання уповноваженим органом дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо цієї земельної ділянки іншій особі, яка звернулася у встановленому порядку.

Уповноважений орган не має права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну й ту ж саму земельну ділянку.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у поставові від 17.10.2018 року у справі №380/624/16-ц, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Такий дозвіл дає особі право замовити у розробника виконання відповідних робіт із землеустрою, результатом яких є формування нової земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності, яка в подальшому може стати об`єктом цивільних прав. Надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки державної чи комунальної власності, і ще не означає позитивного рішення про передачу безоплатно у приватну власність цієї земельної ділянки після розроблення проекту землеустрою.

Судом установлено судом, що позивач направив 17.12.2019 року до відповідача заяву про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. За цієї заявою відповідачем 20.01.2020 року прийнято наказ №11-1100/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Згодом до відповідача за отриманням дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства звернувся ОСОБА_2 . За його заявою, яка надійшла 03.03.2020 року, відповідачем 23.03.2020 року прийнято спірний наказ №11-4560/14-20-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Після надходження до відповідача заяви ОСОБА_2 . Кіровоградським окружним адміністративним судом було відкрито провадження в адміністративній справі №340/670/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокдастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу №11-1100/14-20-СГ від 20.02.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" та про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 такий дозвіл. Проте у цій справі суд не забезпечував позов ОСОБА_1 шляхом заборони відповідачу до вирішення цього спору у суді вчиняти дії/приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності, яку позивач бажав отримати у приватну власність в порядку безоплатної приватизації, зокрема надавати іншим особам дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо цієї земельної ділянки.

Тож на момент розгляду заяви ОСОБА_2 та прийняття спірного наказу №11-4560/14-20-СГ від 23.03.2020 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" у відповідача не було законних перешкод для надання цьому громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка на той момент була вільною та щодо місця розташування якої не було встановлено невідповідності вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, іншої містобудівної та землевпорядної документації.

Сама по собі наявність такого наказу не перешкоджала позивачу також отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за умови дотримання ним порядку звернення на отриманням такого дозволу, та пройти цю стадію процесу отримання права власності на земельну ділянку.

Доказів того, що позивачу відмовлено у наданні такого дозволу з підстав наявності спірного наказу, суду не надано.

Судом не здобуто доказів того, що під час видання спірного наказу відповідач діяв протиправно чи свавільно, всупереч своїм повноваженням чи інтересам позивача. Тож вимоги позову є безпідставними, а у його задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, підстави для стягнення на його користь понесених ним судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ) відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш