Справа № 160/4707/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року Справа № 160/4707/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.,
при секретарі Главчеві В.Ф.
за участю сторін: не з`явились;
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -
05.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни про арешт коштів боржника від 02.04.2020 року ВП №48858773.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, зазнаючи, що:
- на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни перебуває зведене виконавче провадження №40405192 з примусового виконання судових рішень про стягнення заборгованості з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»;
- 21.04.2020 року позивачу від представника АТ «ПУМБ», в якому обслуговується рахунок останнього, стало відомо про винесення відповідачем постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2020 року;
- 22.04.2020 року від AT «Пумб» позивач отримав довідку, про те, що станом на 22.04.2020 р. на рахунки боржника КПТМ «Криворіжтепломережа» накладені арешти;
- зі змісту даної постанови вбачається, що відповідачем в межах суми 927 389 045,31 грн. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках в наступних банківських установах: код фінансової установи 320748 АТ «УКРГАЗБАНК»; код фінансової установи 336310 AT «Ідея Банк»; код фінансової установи 397770 AT «А - Банк»; код фінансової установи 307350 АТ АКБ «Конкорд»; код фінансової установи 334851 АТ «ПУМБ»; код фінансової установи 322313 АТ «Укрексімбанк»; код фінансової установи 305750 КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ КБ «ПРИВАТБАНК»; код фінансової установи 305482 Філія Дніпропетровське об`єднане управління AT «Ощадбанк»;
- оскаржуваною постановою було накладено арешт, у тому числі, на рахунок позивача, який використовується для виплати, зокрема, заробітної плати працівників Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» ( НОМЕР_1 «АТ Пумб»), що фактично обмежило позивача у можливості здійснення видаткових операцій за рахунком, з якого має перераховуватись заробітна плата, сплачуватись обов`язкові платежі (податки та збори);
- винесення відповідачем оскаржуваної постанови від 02.04.2020 р., якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, у тому числі на рахунку, з якого здійснюється виплата заробітної плати, унеможливлює нормальне виконання підприємством покладених на нього державою обов`язків та ставить під ризик його фінансове становище у часи світової кризи та економічної нестабільності без існування реальних ризиків та загроз інтересам стягувачів у зведеному виконавчому провадженні № 40405192.
На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року адміністративний позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
05.05.2020 року на виконання вищевказаної ухвали позивачем було усунено недоліки у вигляді надання уточнюючої позовної заяви та клопотання про призначення справи до розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи суддею Юхно І.В. та призначено справу до розгляду на 21.05.2020 року о 11-00, а також витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №48858773, відкритого щодо Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа».
21.05.2020 року у судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та відкладення розгляду справи на іншу дату.
Станом на 21.05.2020 року від відповідача до суду відзиву на позовну заяву та витребуваних документів не надходило.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року відкладено розгляд справи № 160/4707/20 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови на 25 травня 2020 року о 16:00 год.; повторно витребувано документи.
25.05.2020 року до суду надійшли витребувані документи, роздруковані копії завірених матеріалів виконавчого провадження.
В судове засідання, призначене на 25.05.2020 року, прибув представник позивача. Судом оголошено перерву до 29.05.2020 року для забезпечення права позивачу надати додаткові докази.
29.05.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на таке:
- державним виконавцем 02.04.2020 було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 48850772, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках в наступних банківських установах, а саме: у АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «А - БАНК», АТ АКБ «КОНКОРД», АТ «ПУМБ», АТ «Укрексімбанк», КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ АТ КБ 'ПРИВАТБАНК', та Філія - Дніпропетровську обласне управління АТ «Ощадбанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику (позивачу);
- у відповідях які надаються Державною фіскальною службою України на запити державного виконавця не міститься інформація, що рахунки, які відкрито боржником у АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «А - БАНК», АТ АКБ «КОНКОРД», АТ «ПУМБ», АТ «Укрексімбанк», КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ АТ КБ 'ПРИВАТБАНК', та Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», є рахунками із спеціальним режимом використання;
- на момент прийняття головним державним виконавцем Відділу рішення про звернення стягнення на кошти боржника та винесення постанови від 02.04.2020 № 48850772 про арешт коштів боржника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», у виконавця не було жодних відомостей, які б свідчили про наявність встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на кошти розміщені на відповідних рахунках боржника;
- станом на 28.05.2020 від банківських установ, до яких було направлено постанову державного виконавця від 02.04.2020 №48850772 про арешт коштів боржника, яка оскаржується позивачем, не надходило жодних повідомлень про неможливість накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, у зв`язку із наявністю передбаченої законом забороною щодо звернення стягнення на такі кошти. По суті, у даному випадку, претензії щодо арешту коштів зводяться до дій банку, який обслуговує рахунок позивача та застосував арешт до коштів на рахунку, який (банк), у разі законодавчої заборони щодо арешту коштів на рахунку, має повернути вказану постанову виконавцю. У той же час, позивач оскаржує саму постанову, яка не містить заборонених Законом доручень або вказівок;
- з огляду на вимоги чинного законодавства, рахунок з якого здійснюється, зокрема, виплата заробітної плати, не є рахунком із спеціальним режимом використання, а є поточним, у зв`язку з чим, із відповідного рахунку можуть здійснюватись й інші виплати.
В судове засідання, призначене на 29.05.2020 року з`явились представники сторін. Судом оголошено перерву до 03.06.2020 року щодо дослідження доказів.
01.06.2020 року від відповідача до суду шляхом поштового зв`язку надійшли витребувані судом документи, засвідчені належним чином.
В судове засідання 03.06.2020 року сторони не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками, які містяться в матеріалах справи.
Частиною 3 ст. 268 КАС України встановлено особливості розгляду адміністративних справ, визначених зокрема ст. 287 КАС України,а саме: неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи вимоги ст. 268 КАС України судом вирішено здійснювати подальший розгляд за даної явки.
2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року», яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».
З огляду на наведені положення, судом не порушено строків розгляду адміністративної справи відповідної категорії.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
У відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №40405192 щодо стягнення коштів з боржника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», до складу якого, зокрема входить виконавче провадження №48850772.
06.12.2018 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної В.В. приєднано виконавче провадження №48850772 до зведеного виконавчого провадження №40405192.
03.01.2020 року від Державної фіскальної служби України надійшла до відповідача відповідь на запит про номери рахунків, відкритих позивачем.
02.04.2020 року начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом №40405192/20/1/18 направлено запит про надання інформації про залишки коштів, про арешт коштів, про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа».
До запиту в матеріалах виконавчого провадження міститься перелік адресатів, яким було направлено запит: ПАТ «Ідея Банк», ПАТ «АКБ «Конкорд», ПАТ «Пумб», філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», ПАТ «А-Банк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Укргазбанк», Криворізька філія АТ КБ «Приватбанк».
Виконавцем не було отримано від вказаних банківських установ інформації про спеціальний режим використання рахунків позивача, відкритих у цих банках.
02.04.2020 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. у виконавчому провадженні №48850772 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках в наступних банківських установах, а саме: код фінансової установи 320748 АТ «УКРГАЗБАНК»; код фінансової установи 336310 AT «Ідея Банк»; код фінансової установи 397770 AT «А - Банк»; код фінансової установи 307350 АТ АКБ «Конкорд»; код фінансової установи 334851 АТ «ПУМБ»; код фінансової установи 322313 АТ «Укрексімбанк»; код фінансової установи 305750 КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ КБ «ПРИВАТБАНК»; код фінансової установи 305482 Філія Дніпропетровське об`єднане управління AT «Ощадбанк», та всіх інших відкритих рахунках, та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 927389045,31 грн.
Не погоджуючись з постановою про накладення арешту на кошти боржника від 02.04.2020 року у виконавчому провадженні №48850772, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи правомірність дій державного виконавця стосовно винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2020 року у ВП №48850772, судом встановлено наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно пункту 7 частини третьої статті 18 Закону виконавець під час здійсненні. виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до п.8 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.
Частиною 2 статті 48 Закону передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Частиною 1 статті 52 Закону, встановлено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
Згідно відповіді наданої Державною фіскальною службою України 03.01.2020 року на запит державного виконавця, у боржника наявні рахунки у банківських установах, а саме: в АБ «УКРГАЗБАНК», в АТ «Ідея Банк», в АТ «А - БАНК», в АТ АКБ «КОНКОРД», в АТ «ПУМБ», в АТ «Укрексімбанк», в КРИВОРІЗЬКІЙ ФІЛІЇ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та в Філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк».
В обгрунтування протиправності оскаржуваної постанови, позивач зазначає, що оскаржуваною постановою було накладено арешт, у тому числі на рахунок позивача, який використовувався для виплати, зокрема, заробітної плати працівникам Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (рахунок № НОМЕР_10 в АТ «ПУМБ» та рахунок № НОМЕР_11 в ПАТ КБ «Приватбанк»), що фактично обмежило позивача у можливості видаткових операцій за рахунком, з якого має перераховуватись заробітна плата та сплачуватись обов`язкові платежі (податки та збори). Накладення арешту на рахунки, з яких здійснюється виплата заробітної плати, унеможливлює своєчасну її виплату та її своєчасне отримання, що призводить до порушення конституційних прав працівників позивача.
На підтвердження наведеного позивачем надано суду заключну виписку з ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.03.2019 року по 15.04.2020 року про виплату заробітної плати з вказаних рахунків та копії платіжних доручень про виплату заробітної плати з рахунку № НОМЕР_12 , відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк».
Також, позивачем надано суду довідку про рух грошових коштів Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» у банку «ПУМБ» за період з 01.01.2020 року по 17.04.2020 року по рахунку № НОМЕР_10 , з якої відомо, що позивач з вказаного рахунку здійснює наступні видатки: сплата за енергоносії, виплата заробітної плати, сплата податків до бюджету, розрахунки з підзвітними особами, екологічні потреби, розрахунки з виконавчими службами, компенсація правової допомоги, повернення згідно заяв.
Проте судом встановлено, що згідно з «Аналізу надходження грошових коштів з рахунків « НОМЕР_10 » АТ «ПУМБ» КПТМ «Криворіжтепломережа» за 01.01.20 17.04.20» та з «Аналізу видання грошових коштів з рахунків « НОМЕР_10 » АТ «ПУМБ» КПТМ «Криворіжтепломережа» за 01.01.20 17.04.20» відображених в даній довідці, не підтверджується посилання позивача на використання зазначеного рахунку тільки для сплати обов`язкових платежів (податків та зборів) та перерахування заробітної плати.
Крім того вказана довідка складена та підписана головним бухгалтером Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» О.Какуша.
Відомостей банку на підтвердження даних, зазначених у наведеній довідці, суду не надано (матеріали справи не містять).
Згідно з частиною у пунктом 1 частини 2, частиною 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
При цьому, згідно з частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення, на які заборонено законом.
При цьому, слід відзначити, що у відповіді, яка надана Державною фіскальною службою України 03.01.2020 року на запит державного виконавця не міститься інформація, що рахунки, які відкрито боржником у АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «А - БАНК», АТ АКБ «КОНКОРД», АТ «ПУМБ», АТ «Укрексімбанк», КРИВОРІЗЬКА ФІЛІЯ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», є рахунками із спеціальним режимом використання.
Вищевикладене свідчить, що на момент прийняття головним державним виконавцем Відділу рішення про звернення стягнення на кошти боржника та винесення постанови від 02.04.2020 №48850772 про арешт коштів боржника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», у виконавця не було жодних відомостей, які б свідчили про наявність встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на кошти розміщені на відповідних рахунках боржника.
В той же час, частиною 3 статті 52 Закону передбачено, що банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Таким чином, вказаною нормою Закону визначено саме обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання або є таким, звернення стягнення на який заборонено законом.
Водночас, аналізуючи зміст спірної постанови судом встановлено, що у постанові про накладення арешту на кошти, державний виконавець зазначив: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику».
Тобто, державний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, а саме те, що не підлягають арешту кошти, що містяться на рахунках боржника, стягнення на які заборонено Законом.
Постановою Національного банку України від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті № 22 (далі - Інструкція № 22), пунктом 9.1 якої визначено, що виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.
Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.
Згідно пункту 9.3 Інструкції № 22, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/рахунках.
Банк здійснює арешт коштів на рахунку клієнта, операції за яким були зупинені відповідно до статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», на підставі постанови виконавця, яка надійшла до банку після повідомлення банком виконавця про відкриття клієнтом цього рахунку. Банк здійснює дії щодо арешту коштів відповідно до пункту 9.6 цієї глави.
Таким чином, вказаними вище нормами регламентовано повноваження банку у разі вчинення дій по арешту коштів, а вищезгаданими положеннями другого речення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» - визначено порядок дій банку у разі отримання постанови виконавця про накладення арешту у разі, якщо такі кошти не підлягають арешту.
При цьому, як з`ясовано судом, станом на 28.05.2020 від банківських установ, до яких було направлено постанову державного виконавця від 02.04.2020 №48850772 про арешт коштів боржника, яка оскаржується позивачем, не надходило жодних повідомлень про неможливість накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, у зв`язку з наявністю передбаченої законом заборони щодо звернення стягнення на такі кошти.
З огляду на вимоги чинного законодавства, рахунок з якого здійснюється, зокрема, виплата заробітної плати, не є рахунком із спеціальним режимом використання, а є поточним, у зв`язку з чим, з відповідного рахунку можуть здійснюватись й інші виплати.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13.03.2019 року у справі № 344/8982/17.
Також, суд зазначає, що у зв`язку з наявністю в оскаржуваній постанові від 02.04.2020 №48850772 про арешт коштів боржника зазначення державним виконавцем «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику» фактично конституційні права працівників Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на отримання заробітної плати не порушуються, оскільки як виплата заробітної плати, так і сплата податків та обов`язкових платежів до бюджету є коштами, які входять в категорію обмежень по накладенню арешту, визначену державним виконавцем в оскаржуваній постанові.
Стосовно посилання представника позивача про направлення листа за вих. №1177/07 з вимогою скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.04.2020 року у зв`язку з накладенням арешту на рахунки, з яких здійснюється виплата заробітної плати працівникам, суд зазначає, що як до суду, так і до державного виконавця позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про те, що арештований рахунок використовувався виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань.
В судовому засіданні 29.05.2020 року представником позивача повідомлено суду, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачем банківські установи про відкриті у них рахунки зі спеціальним режимом використання, а також, що матеріали справи не містять доказів того, що вказані рахунки, визначені позивачем для виплати заробітної плати, є рахунками зі спеціальним режимом використання.
Твердження представника позивача про те, що відповідачем не вживались ніякі заходи щодо звернення стягнення на транспортні засоби, які зазначені позивачем у листі від 26.02.2020 №623/07, що на думку позивача свідчить про невжиття відповідачем інших, передбачених законом заходів примусового виконання, спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а саме постановами по розшук майна боржника від 29.11.2019 року у ВП №48850772, про утворення робочої групи для розшуку майна боржника від 25.02.2020 року у ВП №40405192.
Частиною 2 статті 48 Закону встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Відповідно до вимог частини 5 статті 52 Закону, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.
Таким чином, Законом визначено, що виконавець в першу чергу звертає стягнення на кошти боржника, а у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно.
При цьому, частиною 5 статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.
Посилання позивача на те, що за текстом оскаржуваної постанови зазначені відомості про два виконавчих документа: №904/9/140, за яким залишок боргу становить 68 251 540,09 грн.; №35/281-09, за яким взагалі відсутня заборгованість. Стосовно справи № 904/5487/14 - судовий збір у розмірі 73 080,00 гри. сплачено в повному обсязі, що підтверджується актом звірки (Копія акту додається). Копія «Акту звірки взаємних розрахунків по судовим рішенням стягнуті штрафні санкції та інші витрати між АТ «Кріиворізька теплоцентраль» та КПТМ «Криворіжтепломережа» б/д, б/н надана до суду, проте оформлена тільки з боку позивача. Відомості щодо підписання зазначеного акту обома сторонами відсутні, таким чином посилання позивача на відповідний акт не обґрунтовані.
Жодних обґрунтувань щодо визнання противності та скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2020 стосовно накладення арешту на інші рахунки ніж НОМЕР_1 «АТ Пумб» взагалі не наведено.
Стосовно твердження представника позивача про неотримання оскаржуваної постанови, суд зазначає, що вказане не свідчить про порушення державним виконавцем процедури винесення та направлення постанови від 02.04.2020 №48850772 про арешт коштів боржника, оскільки Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, не передбачено надіслання вказаних постанов рекомендованим поштовим відправленням, а відтак підтвердити або спростувати факт отримання вказаної постанови, суду неможливо.
Суд зазначає, що позивач реалізував надане йому право на перевірку правомірності винесення оскаржуваної постанови в судовому порядку, а тому факт отримання або неотримання відповідної постанови саме від державного виконавця не вплинув на права та законні інтереси позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підтверджені під час розгляду справи, є не доведеними суду та не підтвердженими належними засобами доказування.
З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати на користь позивача не стягуються.
Керуючись, ст.ст. 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно