Справа № 241/208/20
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

241/208/20
2-а/241/20/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області
у складі:
головуючого судді Чудопалової С.В.,
при секретарі Небиліченко Т.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України сержанта поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивований тим, що 28.01.2020 відповідачем було винесено постанову серії 1АК № 2036638 про притягнення його до аміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., відповідно до змісту якої він керував транспортним засобом ВАЗ 21083, н.з. НОМЕР_1 28.01.2020 о 16-15 годині у м. Маріуполі по вул. Леніна, б. 110-А зі швидкістю 86 км/год при дозволі 50 км/год, тобто перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/годину, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 28.01.2020 його товариш ОСОБА_2 попросив відвезти його та його дружину на залізничний вокзал в м. Маріуполь на потяг Маріуполь-Київ, на що він погодився, і в 15-45 годині вони вирушили, за кермом вказаного автомобіля був не він, а товариш, який попросив проїхати на його автомобілі, оскільки він хоче його придбати. Так, коли вони рухались по м. Маріуполю, по пр-ту Миру біля супермаркету «Щирий Кум», до автомобіля вибіг працівник поліції і махнув рукою, він повідомив товаришу, щоб той зупинив автомобіль, але оскільки автомобіль рузхався по другій полосі для руху (всього на даному проспекті їх три), а через декілька метрів було перехрестя з вул. Зелінського, тому у ОСОБА_2 була можливість здійснити зупинку тільки через декілька метрів, проїхавши перехтестя та зупинку громадського транспорту, отанній зупинив автомобіль та пересів на пасажирське сидіння, а він на водійське, оскільки ОСОБА_2 із дружиною поспішали на потяг та хвилювалися, що при з`ясуванні усіх обставин справи працівники поліції затримають його і вони не встигнуть на нього. Так, він вийшов з автомобіля, відповідач повідомив про те, що він перевищив швидкість руху та показав екран вимірювального приладу TruCam, де ніби-то швидкість його транспортного засобу складала 82 км/год. Позивач не погодився з показниками вимірювача та з тим, що поліцейський вважав, що саме він був за кермом автомобіля, тому заявив клопотання про надання можливості отримання юридичної допомоги адвоката, у зв`язку з чим просив розгляд справи перенести на іншу дату, а також попросив поліцейського надати докази того, що саме він був за кремом автомобіля. Проте, відповідач всупереч заявленим клопотанням виніс оскаржувану постанову, а потім склав на нього протокол за ст. 122-2 КУпАП, не зазначивши її частини, про те, що він не зупинив автомобіль на вимогу працівника поліції за допомогою руки. Крім того, зазначив, що єдиним доказом відповідач зазначив покази приладу TruCam, де вказана швидкість ніби-то його автомобіля 82 км/год, а у постанові зазначив 86 км/год. Крім того зазначає, що в постанові невірно вказано адресу його проживання АДРЕСА_1 , в той час як він мешкає по АДРЕСА_2 . Також відповідачем при винесенні постанови не було проведено підготовку до розгляду справи, не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Тому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що постанова є правомірною, законною та обгрунтованою.

Заслухавши позивача, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.77 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до копії постанови серії ЕАК № 2036638 від 28.01.2020, наданої відповідачем на запит суду, винесеної сержантом поліції батальону 1 роти 3 УПП в Донецькій області Молокоєдовим А.Р., 28.01.2020 о 16-15 годині водій ОСОБА_1 в м. Маріуполь по вул. Леніна, б. 110-А, керуючи автомобілем ВАЗ 21083, н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км/год, а саме: рухався зі швидкістб 86 км/год. Вимірювалась прилаом TruCam ТС000587, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на останнього накладено адміністративне стягнення за ст. 255 КУпАП (а.с. 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем до відзиву, вбачається, що позивачем неодноразово відповідачу було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що він потребує юридичної допомоги, а адвокат на час його зупинення зайнятий та не може прибути на місце складання протоколу. Проте, дане клопотання відповідачем спочатку було проігноровано, а потім безпідставно відхилено, у зв`язку з чим було порушено право ОСОБА_1 на захист під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, з даного відеозапису вбачається, що відповідачем не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд виходить з того, що при вирішенні даного спору врахуванню підлягають приписи Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи, передбачений ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини вчинення правопорушення, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України, довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, із долученої до матеріалів справи копії оскаржуваної постанови вбачається, що вона є нечитабельною, у зв`язку з чим неможливо зрозуміти, чи зазначені у ній дані про технічний засіб, яким здійснено відеозапис нібито вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а надана за запит суду відповідачем копія постанови, яка складена за іншим форматом, а ніж надана позивачем до позовної заяви, взагаліі не містить цих даних, таким чином судд вважає, що дані відомості взагалі не зазначені в оскаржуваній постанові.

Таким чином, відповідач не може посилатись на даний відеозапис, який здійснено при оформленні правопорушення, як на доказ вчинення правопорушення, а отже він не може бути визнаний судом належним доказом у справі. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду № 524/1284/17 від 19.02.2020.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не було доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також у зв`язку з тим, що було порушено право позивача на захист, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а постанова серії ЕАК № 2036638 від 28.01.2020 підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними, то вона не відповідає нормам діючого законодавства, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено повноважень суду щодо визнання дій посадової особи неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 73-77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України сержанта поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Постанову серії 1АК № 2036638 від 28.01.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнь ого руху, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти 3 батальону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Молокоєдовим Андрієм Романовичем, - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Чудопалова