Справа № 200/4018/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 р. Справа№200/4018/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши при секретарі судового засідання Оганянц О.В. в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькі області, відповідно до якого просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецькій області від 19.12.2019 року № 7817 про незалік стажу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Волноваське об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 11.01.1988 р. по 14.04.1988 р. на добичній дільниці шахти ім. К.І. Поченкова Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля Макіїввугілля, з 15.06.1988 року по 22.06.1988 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 23.06.1988 року по 09.06.1990 року проходження служби в Радянській Армії; з 22.08.1990 року по 30.07.1994 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем, 25.02.2010р. по 01.08.2013 р. на шахті Відокремлений підрозділ «Шахта Лідієвка» ГП ДУЕК, ураховуючи розмір заробітної плати згідно наданої довідки № 45 від 04,02,2010 року; 20.08.2013 по 01.06.2015 року на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ураховуючи розмір заробітної плати згідно наданої довідки № 139 від 07.02.2010 року; зобов`язати Волноваське об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецькій області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період ведення підприємницької діяльності з 23.06.1999 по 30.06.2000 року.

17 грудня 2019 року позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19 грудня 2019 року рішенням № 7817 відповідач відмовив в призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу - 10 років та страхового стажу не менш 22 років 6 місяців на день звернення.

У рішенні № 7817 Пенсійним фондом зазначено, що на день звернення підтверджений страховий стаж роботи заявника складає 19 років 2 місяці 21 день, у тому числі стаж на пільгових умовах за Списком № 1 -10 місяців 1 день згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Пенсійним фондом до пільгового стажу Позивача зараховані періоди: з 01.02.2010 року по 01.02.2010р.; з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р. в якості електрослюсаря підземного згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Позивач вважає рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 7817 від 19.12.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 04 травня 2020 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 01 червня 2020 року.

29 травня 2020 року представник відповідача надав засобами електронного зв`язку через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Позивач знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № 1438- від 16.12.2019 року.

Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.

17.12.2019 року позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Рішенням відповідача № 7817 від 19.12.2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу, відповідачем було не зараховано наступні періоди:

- з 11.01.1988 року по 14.04.1988 року на добичній дільниці шахти ім. К.І. Поченкова Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля (Макіїввугілля);

- з 15.06.1988 року по 22.06.1988 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

- з 23.06.1988 року по 09.06.1990 року проходження служби в Радянській Армії;

- з 22.08.1990 року по 30.07,1994 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем,

- з 25.02.2010 року по 01.08.2013 року на шахті Відокремлений підрозділ «Шахта Лідієвка» ДП ДВЕК;

- з 20.08.2013 року по 01.06.2015 року на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДТТ «Донецька вугільна енергетична компанія».

У рішенні № 7817 Пенсійним фондом зазначено, що на день звернення підтверджений страховий стаж роботи заявника складає 19 років 2 місяці 21 день, в тому числі стаж на пільгових умовах за Списком № 1 -10 місяців 1 день згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Пенсійним фондом до пільгового стажу Позивача зараховані періоди: з 01.02.2010 року по 01.02.2010 року; з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості електрослюсаря підземного згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

На підтвердження спірних періодів роботи позивач надав відповідачу: заяву про призначення пенсії № 7817 від 17.12.2019 року; копію паспорту та ідентифікаційного РНОКПП; копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.12.2019року за № НОМЕР_3 ; копію трудової книжки НОМЕР_4 від 11 01.1988 року; копію військового квитка НОМЕР_5 від 22.06.1988 року; копію диплома про навчання № НОМЕР_6 від 04.06.1988року; копію свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 23.06.1999 року.

Разом з адміністративним позовом позивач на підтвердження спірних періодів роботи надав до суду: копію трудової книжки НОМЕР_7 від 11.01.1988 року; копію військового квитка НОМЕР_5 від 22.06.1988 року, копію диплому НОМЕР_8 від 04.06.1988 року; копію свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування Серія НОМЕР_9 ; копію Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5); копію довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або записів в ній № 1211 від 26.03.2019 року; копію довідки про реорганізацію підприємства б/н від 24.02.2018 року; копію довідки б/н від 26.03.2019 року; копію довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або записів в ній № 19 від 03.02.2020 (№1); копію довідки № 19 від 03.02.2020 (№ 2); копію довідки № 19 від 03.02.2020 року (№ 3); копію наказу № 81 к від 18.02.2009 року про затвердження атестації робочих місць по списку №1 по ОП «Шахта «Лідієвка»; копію довідки № 45 від 04.02.2020 року про розмір заробітної плати за період з лютого 2010 року по серпень 2013 року; копію довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або записів в ній № ЗО від 18.02.2019 року; копію довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або записів в ній № 139 від 07.02.2020 року; копію архівної виписки № 117 від 07.02.2020 року табеля обліку підземних спусків- виїздів в шахту ім. Челюскінців; копію виписки за вих № 117 від 07.02.2020 року із наказу № 290 від 21.03.2011 року про пенсійне пільгове забезпечення; копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 139 від 07.02.2020 року; копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи від 23.06.1999 року; копію свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 59618168 від 30.06.1999 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з огляду на те, що відповідно до абзацу сьомого пункту 20 Порядку №637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» (ЄДРПОУ ВП: 35204678) розміщується за адресою: 83022. Донецька обл., місто Донецьк, площа Правди, буд. 1, тобто на непідконтрольній владі території.

«Шахта імені К.І. Поченкова» розміщується за адресою: 86131, Донецька обл., місто Макіївка, тобто на непідконтрольній владі території.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради націонатьної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України». Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085- р, м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-УІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-УІІ, м. Донецьк визнанано тимчасово окупованою територією.

Відповідач вважає, що довідки надані позивачем видані підприємствами, що не перереєструвалися з зони ООС, а отже не можуть вважатися достовірними, для перевірки достовірності даних наведених у довідках необхідно здійснити їх перевірку, яка на даний час неможлива, оскільки підприємства знаходяться на території де українська влада не здійснює свої повноваження.

Щодо не зарахування до загального стажу роботи періоду ведення підприємницької діяльності з 23.06.1999 по 30.06.2000, відповідач зазначає, що позивачем не надано всіх необхідних документів. В персоніфікованій відомості про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні дані про сплату страхових внесків за цей період.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджене постановою правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідного запису у ній.

Відповідно до пункту 4 Порядку 637 період провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 року по 31 грудня 2003 року зараховується до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи, як суб`єкта підприємницької діяльності. Означеної довідки позивачем до пакету документів додано надано не було.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача строкової військової служби відповідач зазначив, що з огляду на вимоги законодавчих актів, період строкової військової служби повинен зараховуватись до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову службу навчалась у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак правової оцінки своїх дій в контексті позовних вимог позивача відповідачем не надано.

Крім того, суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву відсутні доводи щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 25.02.2010 року по 01.08.2013 року на шахті Відокремлений підрозділ «Шахта Лідієвка» ДП ДВЕК.

Відомості щодо наявного страхового стажу позивача підтверджуються трудовою книжкою НОМЕР_10 від 11 січня 1984 року.

Відтак, спірні періоди роботи позивача підтверджуються записами в трудовій книжці:

- №№ 2-4 учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті; гірничий майстер з повним робочим днем у шахті на Шахті ім. К.І. Поченкова Макіївського ВО з видобутку вугілля;

- №№ 5-6 електрослюсар 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті на Шахті ім. Челюскінців Донецького виробничого об`єднання з видобутку вугілля;

- № 7 служба в Радянській Армії;

- №№ 8-9 - електрослюсар 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті на Шахті ім. Челюскінців Донецького виробничого об`єднання з видобутку вугілля;

- №№ 19-25 - електрослюсар 3 розряду підземний з повним робочим днем у шахті Відокремлений підрозділ «Шахта «Лідієвка» ДП «ДВЕК»;

- №26 - електрослюсар 5 розряду підземний з повним робочим днем у шахті на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» з 20.08.2013.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини не зарахування спірного періоду до страхового стажу, визнаються відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2.3 п. 2 Інструкції про порядок ведення трудової книжки працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, передбачено порядок заповнення трудової книжки. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Статтею 44 Закону №1058-ІУ передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-1У встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

За приписами п.1 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі Порядок №383) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

За правилами пункту 4.7 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що саме відповідачу Законом надано право щодо отримання відповідних документів від підприємств, організацій і окремих осіб (у тому числі позивача, але не виключно), видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевірка обґрунтованості їх видачі, достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Трудовий стаж позивач набув у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснюють господарську діяльність, перебували під контролем легітимної на той час влади, і зазначене підприємство також утворено відповідно до діючого на той час законодавства.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були сформовані до проведення антитерористичної операції і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Тобто, відомості, які зафіксовані у довідці, випливають зі змісту документів, які були складені до тимчасової окупації території України.

При цьому, суд зазначає, що доказів щодо їх недостовірності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

В даному випадку Позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності довідки, у зв`язку з наданням зазначеної довідки підприємством, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Також, оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidouv. Turkey, Cyprusv. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozerv/the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Othersv. Moldova and Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне неможливість проведення ним перевірки відомостей трудової книжки на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Суд зауважує, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати ці повноваження (зокрема у зв`язку з проведенням АТО та неможливістю проведенням перевірки періодів роботи, оскільки підприємства розташовані на тимчасово окупованій території України), а тому неможливість проведення перевірки правомірності видачі довідки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Крім того, суд зазначає, що пільговий характер роботи позивача за Списком № 1 підтверджується наданою позивачем довідкою форми ОК-5, в розділі "Відомості по спеціальному стажу" в графі "код підстави для обліку спецстажу" зазначено коди ЗПЗ013А1 та ЗПЗ014А4.

До коду ЗПЗ013А1 згідно Довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженого Наказом Міністрества фінансів України від 24.05.2015 року №435, відносяться працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

До коду ЗПЗ014А4 згідно того ж Довідника, відносятся інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено протиправність дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача час роботи позивача: з 11.01.1988 року по 14.04.1988 року на добичній дільниці шахти ім. К.І. Поченкова Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля (Макіїввугілля); з 15.06.1988 року по 22.06.1988 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті; з 22.08.1990 року по 30.07.1994 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем, з 25.02.2010 року по 01.08.2013 року на шахті Відокремлений підрозділ «Шахта Лідієвка» ДП ДВЕК.

Щодо незарахування спірного періоду роботи позивача з 20.08.2013 року по 01.06.2015 року на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відтак, на підтвердження наявного страхового та пільгового стажу в період з з 20.08.2013 року по 01.06.2015 року позивачем надано трудову книжку НОМЕР_10 від 11 січня 1984 року, довідку форми ОК-5 та довідку ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» від 07.02.2020 року № 139.

Дослідивши вказані докази суд встановив, що позивач працював в ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 20.08.2013 року та отримував заробітну плату до жовтня 2014 року включно, підприємтво сплачувало страхові внески за позивача та виплачувало заробітню плату по жовтень 2014 року включно, відомості про їх виплату з листопада 2014 року по теперішній час відсутні.

Загальновідомим фактом є захоплення ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" озброєним незаконним формуванням так званої "ДНР" в серпні 2015 року.

Враховуючи викладне, суд дійшов висновку про те, що період трудової діяльності позивача та сплата за цей період страхових внесків підтверджена в цій частині позову тільки за період з 23.08.2013 року по жлвтень 2014 року включно.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду служби в Радянській Армії з 23.06.1988 року по 09.06.1990 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» № 2636-1У від 02.06.2005, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Записами в трудовій книжці позивача та військовому квитку в повній мірі підтверджено роботу позивача за спеціальністю перед звільненням у зв`язку зі службою в Радянській Армії, а також повернення на роботу до того ж підприємства та продовження роботи за спеціальністю.

Відповідачем жодного слушного доводу з цього питання не заявлено, правомірність своїх дій не підтверджено.

Щодо не зарахування до загального стажу позивача періоду ведення підприємницької діяльності з 23.06.1999 року по 30.06.2000 року суд зазначає наступне.

Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 643/20104/15-а від 26 жовтня 2018 року.

Згідно наданої позивачем довідки форми ОК-5, позивачем у спірний період сплачено внески в грудні 1999 року у розмірі 67,50 грн. та в березні 2000 року у розмірі 45,00 грн.

Тому суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог тільки в межах періодів, за які сплачено страхові внески, тобто грудень 1999 року та березень 2000 року, оскільки документів про сплату страхових внесків продовж всього спірного періоду позивачем не надано.

Крім того, суд зазначає, що він не наділений повноваженнями обчислювати дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди роботи до пільгового чи страхового стажу та проведення перерахунку, оскільки перерахунок пенсії позивача є обумовленим Законом наслідком відновлення порушених прав позивача щодо незарахування спірного періоду до пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.12.2019 року № 7817 з урахуванням висновків суду.

Враховуючи викладене адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що даний адміністративний позов позивачем було подано до суду виключно у зв`язку з діями відповідача, які судом визнано неправомірними, суд дійшов висновку щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька область, м. Волноваха,вул. Обручева, 17, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецькій області від 19.12.2019 року № 7817 про незарахування стажу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Волноваське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецькій області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) щодо зарахування до його пільгового стажу періодів роботи: з 11.01.1988 р. по 14.04.1988 р. на добичній дільниці шахти ім. К.І. Поченкова Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля Макіїввугілля, з 15.06.1988 року по 22.06.1988 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 23.06.1988 року по 09.06.1990 року проходження служби в Радянській Армії; з 22.08.1990 року по 30.07.1994 року на шахті імені Челюскінцев Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем, 25.02.2010 р. по 01.08.2013 р. на шахті Відокремлений підрозділ «Шахта Лідієвка» ДП ДВЕК, ураховуючи розмір заробітної плати згідно наданої довідки № 45 від 04.02.2010 року; 20.08.2013 по жовтень 2014 року на ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ураховуючи розмір заробітної плати згідно наданої довідки № 139 від 07.02.2010 року та щодо зарахування до загального стажу ОСОБА_1 періодів ведення підприємницької діяльності в межах строку з 23.06.1999 року по 30.06.2000 року, за які сплачено страхові внески з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька область, м. Волноваха,вул. Обручева, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 04 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко