Справа № 2-а-134-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-а-134/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Держкомзему у Іванківському районі Київської області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за постановою № 0005/12 від 10.09.2010 року та стягнення на його користь судових витрат.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що зазначеною вище постановою відповідача його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, тобто невиконання припису суб`єкта владних повноважень щодо виготовлення Державного акту на право користування земельними ділянками ФАПів сільської ради.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, обгрунтовуючи їх тим, що він працює Ладижицьким сільським головою. Дійсно відповідач вніс приписи про те, що необхідно виготовити технічну документацію на земельні ділянки, на яких розташовані ФАПи. Це питання було винесено на обговорення сесії сільської ради і прийнято рішення, що після корегування бюджету сільською ради ( у разі перевиконання плану надходжень) воно буде вирішено. При цьому йому заборонили вирішувати питання за «спонсорські» кошти. Він же діє в межах Закону, тому не має можливості самостійно вирішити ці питання. Про день і час складання протоколу про адміністративне правопорушення він не знав, від підпису не відмовлявся, з ним просто не розмовляв відповідач. Коли слухалось справа і була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, він перебував у щорічній відпустці, але туди поїхав землевпорядник, якому ніхто не повідомив про те, що рішення вже прийнято. У зва*язку з викладеним вище позивач просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності накладення на нього адміністративного стягнення.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав. Зазначив, що сільського голову попереджали про необхідність вирішення питання з землею під ФАПами. Але припис так і не виконаний. В акті та протоколі про адміністративне правопорушення написав, що позивач відмовився від підпису, бо він відмовлявся, а понятих в сільській раді він не знайшов.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що вона працює секретарем сільської ради, відповідач 01.09.2010 року прийшов в приміщення сільської ради, спитав голову. Той саме зайшов у сільську раду, хоча перебував у відпустці. Обов*язки голови виконувала з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року саме вона. Відповідач нічого у неї не питав, ніяких документів не роздруковував.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що вона працює бухгалтером сільської ради. На сесії було прийняте рішення, за яким сільському голові було заборонено вирішувати питання з земельними ділянками ФАПів за небюджетні кошти. Питання фінансування цієї проблеми повинні вирішити за результатами виконання бюджету ради за півроку, якщо буде перевиконання.

Судом встановлено наступні факти.

30 червня 2010 року на приписи начальника управління Держкомзему в Іванківському районі від 17.06.2010 року сільським головою Ладижицької сільської ради було надано відповідь № 02-8-94 про те, що виконання приписів буде заплановане на 2 півріччя 2010 року після внесення змін до бюджету сільської ради за результатами виконання бюджету за 1 півріччя 2010 року. Також повідомлено, що на сесії Ладижицької сільської ради 20.01.2010 року надано дозвіл на розробку технічної документації на виготовлення державного акту на право постійного користування земельними ділянками ФАПам с. Сукачі та Ладижичі.

01.09.2010року під час перевірки відповідачем дотримання вимог земельного законодавства було встановлено, що вимоги вказаних вище приписів не виконані, тобто з боку сільського голови ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУАП. Викладене зафіксовано у актах від 01.09.2010 року № А 27/12 та № А 28/12. При цьому в актах записано, що сільський голова відмовився від підпису. В той же день відповідачем (старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Іванківського та Поліського районів Київської області Іваненком Р.В.) було складено протоколи про адміністративне правопорушення № 00027 та № 00028 про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУАП. І знову в протоколах зазначено, що сільський голова від підпису відмовився.

Як вбачається з наданих суду розпоряджень позивач з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року перебував у щорічній відпустці.

Крім того, 27.08.2010 року на сесії Ладижицької сільської ради прийнято рішення №У-37- 218 яким сільському голові було заборонено укладати договори на виготовлення будь-якої документації за не бюджетні кошти з питань, віднесених до виключної компетенції сесії сільської ради у сфері земельних відносин.

10.09.2010року відповідачем винесено постанову № 0005/12 відповідно до якої він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУАП, а саме, що станом на 01.09.010 року не виконав вимоги приписів посадових осіб від 17.06.2010 року.

Незважаючи на надіслання відповідей позивачем про те, що питання буде вирішене на сесії після затвердження змін до бюджету, наявність рішення сесії, яка прямо забороняє сільському голові вирішувати ці питання за не бюджетні кошти, інспектор склав постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУАП і на нього накладено стягнення у розмірі 765 грн. При цьому у постанові жодним чином не обумовлено, чому інспектор не бере до уваги лист правопорушника, і чим вони спростовуються. Єдиним доказом вчинення позивачем правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, при цьому нічим, крім підпису самого інспектора не підтверджується факт відмови його від підпису протоколів, чи безпосереднього повідомлення його особисто про слухання адміністративної справи 10.09.2010 року.

Ст. 268 КУАП передбачає право особи, яка притягається до адмінвідповідальності давати пояснення.

Згідно ч.І ст. 287 КУАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУАП «доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами».

Відповідно до ст. 42 ч.4 п.13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою. 27.08.2010 року на сесії Ладижицької сільської ради рішенням №У-37-218 сільському голові було заборонено укладати договори на виготовлення будь-якої документації за не бюджетні кошти з питань, віднесених до виключної компетенції сесії сільської ради у сфері земельних відносин. Бюджетних коштів на ці цілі в бюджеті не закладено.

А отже відсутня вина ОСОБА_4 у невиконанні приписів відповідача, а отже постанова підлягає скасуванню, як незаконна, справа закриттю, так як відповідач фактично надав перевагу, не мотивуючи цього, одному доказу ( складеному ним особисто протоколу), і взагалі не розглядав і не оцінював такого доказу як пояснення правопорушника, наявність рішення сесії сільської ради, а отже порушив при винесенні постанови вимоги ст. 252 КУАП про оцінку доказів за своїм внутрішнім переконання, що грунтується на всебічному, повному і об*єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керуючись ст. 251, 256, 268. 276, 287, 288, 289, 293 КУАП, ст. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 005/12 від і 0.09.2010 року старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Іванківського та Поліського районів Київській області Іваненка Руслана Васильовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 188-5 КУАП га накладення на нього штрафу у розмірі 765 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: