Справа № 300/858/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р. справа № 300/858/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком згідно довідки про заробітну плату від 30.10.2018 №26/п за період з 01.06.1995 по 31.12.1996 в приватному підприємстві "Сіош".

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком з травня 2018 року. В жовтні 2018 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про заробітну плату від 30.10.2018 №26/п за період з 01.06.1995 по 31.12.1996 в приватному підприємстві "Сіош", в якій вказано, що заробітна плата по грудень 1996 року склала 14200 грн. Відповіддю від 21.12.2018 р. вих.№1991/03 управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відмовило у зарахуванні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно довідки про зарплату в приватному підприємстві "Сіош" за 1995-1996 роки та зазначило про можливість оскарження даної відмови до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області або до суду. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 18.10.2019 за №1266/Ш-15, з посиланням на висновки акту перевірки правильності та повноти відображення заробітної плати у довідці від 29.01.2019 за №89/ІВ/2/1, повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно довідки №26/п від 30.10.2018. Позивач вважає протиправною вказану відмову в перерахунку пенсії позивачу, просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком згідно довідки про заробітну плату від 30.10.2018 №26/п за період з 01.06.1995 по 31.12.1996 в приватному підприємстві "Сіош".

Ухвалою суду від 23.04.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.05.2020 надійшов до суду відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує щодо задоволення позову, вважає, що позовні вимоги є безпідставними. Представник відповідача зазначив, що на підставі наданої позивачем довідки для перерахунку пенсії про заробітну плату № 26/п від 30.10.2018, виданої приватним підприємством "Сіош", проводилась перевірка достовірності її видачі (відповідність змісту довідки первинним документам). Актом перевірки від 29.01.2019 №89/ІВ/2/1 встановлено, що первинні документи, а саме особовий рахунок приватного підприємства "Сіош" за 1995 рік, наданий для перевірки, не містить усіх необхідних реквізитів, передбачених абзацом першим пункту 2.4 розділу 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", зокрема не відображено прізвище, ім`я та по батькові, рік і місяць народження особи, якій нараховувалась заробітна плата. Немає змоги ідентифікувати особу. Заробітна плата за 1996 рік, відображена у довідці від 30.10.2018 №26/п, не відповідає первинним документам, зокрема, згідно поданого звіту за 3 квартал 1996 року заробітна плата у липні 1996 року працівникам підприємства не нараховувалась, хоча в наданій довідці заробітна плата числиться, згідно наказу від 21.06.1995 №1-к ОСОБА_1 призначений на посаду директора та головного бухгалтера, проте, особові рахунки за 1995-1996 роки завірені підписом головного бухгалтера (прізвище, ім`я та по батькові не вказано), який не відповідає підпису в наказі від 21.06.1995 №1-к. Представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що враховуючи результати перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату позивачу врахувати при перерахунку пенсії вищевказану довідку немає законних підстав. Також представник відповідача зазначив про сплив шестимісячного строку звернення до суду (а.с.28-31).

28.05.2020 до суду надійшла відповідь позивача на відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком з травня 2018 року.

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії приватного підприємства "Сіош" від 30.10.2018 №26/п, виданої ОСОБА_1 на підставі особових рахунків директора приватного підприємства "Сіош", сума заробітної плати позивача для обчислення пенсії з розшифруванням за період з червня 1995 року по грудень 1996 року становить 14200 грн., у тому числі заробітна плата: за 1995 рік: червень - 400 грн., липень - 500 грн., серпень - 600 грн., вересень - 700 грн., жовтень - 800 грн., листопад - 900 грн., грудень - 1000 грн.; за 1996 рік: січень - 600 грн., лютий - 700 грн., березень - 700 грн., квітень - 700 грн., травень - 700 грн., червень - 800 грн., липень - 800 грн., серпень - 800 грн., вересень - 900 грн., жовтень - 900 грн., листопад - 900 грн., грудень - 800 грн. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) (а.с.9-11).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та наказу №1-К від 21.06.1995 позивач з 21.06.1995 працював директором приватного підприємства "Сіош" та відповідно наказу за №1-К від 21.06.1995 позивач приступив до обов`язків головного бухгалтера приватного підприємства "Сіош" (а.с.12, 13).

За результатом розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, відповіддю від 21.12.2018 вих.№1991/03 управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відмовило позивачу у зарахуванні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно довідки про заробітну плату позивача від 30.10.2018 №26/п за період з 01.06.1995 по 31.12.1996 в приватному підприємстві "Сіош" та зазначило про можливість оскарження даної відмови до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області або до суду (а.с.14).

На підставі заявки від 14.12.2018 за №1786, наказу головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.01.2019 №23, направлення від 25.01.2019 №1299/05, провідним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено перевірку довідки про заробітну плату від 30.10.2018 №26/п за період з 01.06.1995 по 31.12.1996 приватного підприємства "Сіош", за результатом якої складено акт перевірки від 29.01.2019 за №89/ІВ/2/1 (а.с.7, 8).

Відповідно до висновків акту встановлено, що в особовому рахунку за 1995 рік не вказано прізвище ім`я по батькові особи, якій нараховувалася заробітна плата. Заробітна плата за 1996 рік ОСОБА_1 відображена у довідці від 30.10.2018 №26/п, не відповідає первинним документам, так як згідно поданого звіту за 3 квартал 1996 року заробітна плата у липні 1996 року працівникам підприємства не нараховувалася (згідно листа управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо надання інформації про фонд оплати праці за період з 01.07.1996 по 31.12.1996 приватного підприємства "Сіош" від 17.01.2019 №395/05, вх. від 18.01.2019 №440/14). Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/04 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства фінансів), особові рахунки, надані для перевірки: не містять усіх необхідних реквізитів (абзац перший пункту 2.4 глави 2); вільні рядки не прокреслені (пункт 2.11 глави 2); допущено виправлення в графі "платіжний період", "посадовий оклад", "утримано в пенсійний фонд" в особовому рахунку за 1995 рік (пункти 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 глави 4). Згідно наказу від 21.06.1995 №1-к, ОСОБА_1 призначений на посаду директора та головного бухгалтера, проте особові рахунки за 1995-1996 роки завірені підписом головного бухгалтера (прізвище ім`я по батькові не вказано), який не відповідає підпису в наказі від 21.06.1995 №1-к.

Відповіддю від 18.10.2019 за №1266/Ш-15 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з посиланням на висновки акту перевірки правильності та повноти відображення заробітної плати у довідці від 29.01.2019 №89/ІВ/2/1, повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно довідки №26/п від 30.10.2018 (а.с.15).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача, просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком згідно довідки про заробітну плату від 30.10.2018 №26/п за період з 01.06.1995 по 31.12.1996 в приватному підприємстві "Сіош".

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У відповідності до пункту 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до пункту 2.7 Порядку №22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (підпункт 3 пункту 2.1 вказаного Порядку №22-1).

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 від 25.11.2005 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Як встановлено, відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії приватного підприємства "Сіош" від 30.10.2018 №26/п, виданої ОСОБА_1 на підставі особових рахунків директора приватного підприємства "Сіош", сума заробітної плати позивача для обчислення пенсії з розшифруванням за період з червня 1995 року по грудень 1996 року становить 14200 грн., у тому числі заробітна плата: за 1995 рік: червень - 400 грн., липень - 500 грн., серпень - 600 грн., вересень - 700 грн., жовтень - 800 грн., листопад - 900 грн., грудень - 1000 грн.; за 1996 рік: січень - 600 грн., лютий - 700 грн., березень - 700 грн., квітень - 700 грн., травень - 700 грн., червень - 800 грн., липень - 800 грн., серпень - 800 грн., вересень - 900 грн., жовтень - 900 грн., листопад - 900 грн., грудень - 800 грн. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) (а.с.9-11).

Судом не встановлено розбіжностей вказаної довідки про заробітну плату позивача із первинними документами.

Щодо доводів відповідача про те, що особовий рахунок приватного підприємства "Сіош", наданий для перевірки, не містить усіх необхідних реквізитів, зокрема не відображено прізвище, ім`я та по батькові, рік і місяць народження особи, якій нараховувалась заробітна плата, і немає змоги ідентифікувати особу, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 4.2. Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, вказані норми встановлюють порядок, який передбачає, що перевірка обґрунтованості видачі документів та достовірності поданих відомостей для оформлення пенсії включає фіксування й засвідчення виявлення невідповідностей.

Відповіддю від 18.10.2019 за №1266/Ш-15 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з посиланням на висновки акту перевірки правильності та повноти відображення заробітної плати у довідці від 29.01.2019 №89/ІВ/2/1, повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно довідки №26/п від 30.10.2018 (а.с.15).

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29.01.2019 за №89/ІВ/2/1 встановлено, що в особовому рахунку за 1995 рік не вказано прізвище ім`я по батькові особи, якій нараховувалася заробітна плата. Заробітна плата за 1996 рік ОСОБА_1 відображена у довідці від 30.10.2018 №26/п, не відповідає первинним документам, так як згідно поданого звіту за 3 квартал 1996 року заробітна плата у липні 1996 року працівникам підприємства не нараховувалася (згідно листа управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо надання інформації про фонд оплати праці за період з 01.07.1996 по 31.12.1996 приватного підприємства "Сіош" від 17.01.2019 №395/05, вх. від 18.01.2019 №440/14). Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/04 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства фінансів), особові рахунки, надані для перевірки: не містять усіх необхідних реквізитів (абзац перший пункту 2.4 глави 2); вільні рядки не прокреслені (пункт 2.11 глави 2); допущено виправлення в графі "платіжний період", "посадовий оклад", "утримано в пенсійний фонд" в особовому рахунку за 1995 рік (пункти 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 глави 4). Згідно наказу від 21.06.1995 №1-к, ОСОБА_1 призначений на посаду директора та головного бухгалтера, проте особові рахунки за 1995-1996 роки завірені підписом головного бухгалтера (прізвище ім`я по батькові не вказано), який не відповідає підпису в наказі від 21.06.1995 №1-к.

Суд звертає увагу, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та наказу №1-К від 21.06.1995 позивач з 21.06.1995 працював директором приватного підприємства "Сіош" та відповідно до даного наказу за №1-К від 21.06.1995 позивач приступив до обов`язків головного бухгалтера приватного підприємства "Сіош" (а.с.12, 13).

Судом не встановлено обставини з перебування іншої особи в період з 1995 по 1996 роки на посаді директора приватного підприємства "Сіош". При цьому, відповідач не довів наявності факту перевірки пенсійним органом обставини щодо перебування у вказаний період на посаді директора приватного підприємства "Сіош" іншої особи, окрім, як позивача у даній справі.

Відтак, відповідач не спростував достовірності відомостей щодо особи ОСОБА_1 , який вказаний в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії №26/п від 30.10.2018, виданої на підставі особових рахунків директора приватного підприємства "Сіош".

За таких обставин, доводи відповідача про те, що особовий рахунок приватного підприємства "Сіош" не містить усіх необхідних реквізитів і немає змоги ідентифікувати особу, як підстава для неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №26/п від 30.10.2018 є необґрунтованими, оскільки відповідач повно і всебічно не з`ясував достовірність відомостей щодо особи, вказаній у даній довідці.

Щодо аргументів відповідача про те, що заробітна плата за 1996 рік, відображена у довідці від 30.10.2018 №26/п, не відповідає звіту за 3 квартал 1996 року, як підстави для неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, суд зазначає, що належність виконання підприємством обов`язку з повноти, нарахування та сплати страхових внесків не є первинними документами, що підтверджують дані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. При цьому, у довідці від 30.10.2018 №26/п вказано, що на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок), що узгоджується з записами особових рахунків робітників та службовців (а.с.9-11).

Крім наведеного, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що особові рахунки за 1995-1996 роки завірені підписом головного бухгалтера (прізвище, ім`я та по батькові не вказано), який не відповідає підпису в наказі від 21.06.1995 №1-к, оскільки, враховуючи оформлення особових рахунків на відповідних бланках, наявність інших реквізитів, у тому числі печатки підприємства, вказане не спростовує доводи чинності даних особових рахунків робітників та службовців.

Щодо посилань відповідача на порушення позивачем строку звернення до суду, слід зазначити, що позивач оскаржує дії відповідача, які вважає триваючим порушенням.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зауважує, що основною складовою "права на суд" є право доступу, у тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові та практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вказане, при зверненні до суду з даним позовом позивачем не порушено шестимісячного строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, оцінивши в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд прийшов до висновку, що є обґрунтованими та підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №26/п від 30.10.2018, виданої приватним підприємством "Сіош" та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком згідно довідки про заробітну плату від 30.10.2018 №26/п за період з червня 1995 року по грудень 1996 року в приватному підприємстві "Сіош".

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №26/п від 30.10.2018, виданої приватним підприємством "Сіош".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №26/п від 30.10.2018, виданої приватним підприємством "Сіош".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.