Справа № 701/742/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 701/742/19 Суддя (судді) першої інстанції: Калієвський І.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 30 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Маньківського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Головного Управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправними дії державного інспектора в сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держкадастру в Черкаській області Чорного Руслана Михайловича про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; скасування постанови №15/0033По/05/01/-19 від 28.05.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП у вигляду штрафу у розмірі 340 грн.

Маньківський районний суд Черкаської області своїм рішенням від 30 січня 2020 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням КУпАП.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

01.06.2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляд справи на інший день, оскільки з 01.06.2020 року вона перебуває на стаціонарному лікуванні. До вказаного клопотання долучено висновок №241 лікарської консультативної комісії КНП «Маньківський ЦПМСД».

Колегія суддів порадившись на місці відмовила у задоволенні вказаного клопотання оскільки з доданої до клопотання копії висновку №241 не можливо встановити ким він був виданий та коли. У вказаному висновку відсутні підпис та печатка лікаря, штамп установи тощо.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2011 року ОСОБА_1 отримала спадкове майно, яке складається з землі переданої на постійне користування площею 20,0002 га з кадастровим номером :02:002:0140, що підтверджується свідоцтвом про спадщину.

Крім того, згідно типового договору оренди землі від 06.10.2008 року, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0818 площею 13,8 га була надана в оренду СФГ "Час" на 10 років.

15.05.2019 року державним інспектором в сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_2 було проведено плановий захід державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

Результати здійсненого заходу оформлені Актом від 15.05.2019 року №157/0041АП/02/01-19.

У висновках вказаного Акту зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0818 площею 11,860 га використовується СФГ "Час" без договору оренди та реєстрації речових прав на якій засіяна кукурудза. Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0140 площею 20.0002 га, яка була надана гр. ОСОБА_3 на праві постійного користування (Державний акт серії ЧР 11-111), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дану земельну ділянку речові права не зареєстровані, і дана земельна ділянка перебуває під посівами озимої пшениці.

Крім того, 16.05.2019 року державним інспектором Чорним Русланом Михайловичем було складено Акт обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0818 та :02:002:0140, загальною площею 31,8262 га., які знаходяться в адміністративних межах Вікторівської сільської ради. У висновках вказаного акту зазначено, що при обстежені було встановлено порушення в діях голови СФГ "Час" ОСОБА_1 вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, а саме самовільне зайняття вказаних земельних ділянок, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП.

Цього ж дня державним інспектором було складено протокол №157/0026ПТ/04/01/-19 про порушення позивачем вимог ст. 53-1 КУпАП, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами 712318100:02:001:0818 та 712318100:02:002:0140, загальною площею 31,8262 га., які знаходяться в адміністративних межах Вікторівської сільської ради, використовуються СФГ «Час» в особі ОСОБА_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без правовстановлюючих документів, а саме на момент перевірки на вказаних земельних ділянках засіяно озиму пшеницю та кукурудзу, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Крім того, винесено припис від 16.05.2019 року про усунення порушень, виявлених під час проведення планового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, який було отримано позивачкою.

28.05.2019 року державним інспектором Чорним Русланом Михайловичем було винесено постанову №15/0033По/05/01/-19 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 340 грн.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

За приписами ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначені Законом України від 19 червня 2003 року № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон № 963-IV).

Відповідно до статті 2 Закону № 963-IV одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок (ст. 9 Закону № 963-IV).

Статтею 10 Закону № 963-IV передбачено, що до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно зі ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що державним інспектором було проведено плановий захід державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання СФГ "Час" вимог законодавства у сфері використання та охорони земель.

Під час перевірки було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0818 площею 11,860 га використовується СФГ "Час" без договору оренди та реєстрації речових прав на якій засіяна кукурудза. Крім того встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0140 площею 20.0002 га, була надана гр. ОСОБА_3 на праві постійного користування (Державний акт серії ЧР 11-111), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дану земельну ділянку речові права не зареєстровані, і дана земельна ділянка перебуває під посівами озимої пшениці.

Судом встановлено, що 07.07.2011 року гр. ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3 отримала спадкове майно, яке складається з землі переданої їй на постійне користування площею 20,0002 га з кадастровим номером :02:002:0140, що підтверджується свідоцтвом про спадщину.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Водночас, згідно ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 5 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку передбаченому Земельного кодексу України, або за результатами аукціону.

Таким чином відповідно до положень Земельного кодексу України орендар набуває право користування (оренди) земельною ділянкою державної або комунальної власності лише за таких умов: 1) після припинення права користування земельною ділянкою, іншою особою; 2) на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями; 3) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки; 4) з моменту державної реєстрації цього права оренди в установленому законом порядку.

Іншого порядку набуття особою права оренди земельною ділянкою державної або комунальної власності ніж встановлений ст.ст. 116, 124, 125, 126, 141 ЗК України та ст. 16 Закону України "Про оренду землі" чинне законодавство не визначає.

В даному випадку у матеріалах справі відсутні докази набуття СФГ"Час" (орендаря) права користування (оренди) земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0140 площею 20,0002 га, право постійного користування якою згідно свідоцтва про спадщину належить позивачу.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0818 площею 11,860 га на якій СФГ"Час" засіяно кукурудзу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд першої інстанції зазначив, що приймаючи постанову про притягнення позивача до відповідальності інспектор не врахував те, що земельна ділянка з кадастровим номером 712318100:02:001:0818 згідно типового договору оренди землі від 06.10.2008 року перебувала у оренді СФГ "Час" і на час складення протоколу та винесення постанови була предметом судових розглядів (справа №925/513/19 (а.с.11), справа №925/1285/18 (а.с.15)) саме з питання законності її використання СФГ"Час" на праві оренди і на момент притягнення позивача до відповідальності розгляд даних справ в судах не був завершений.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У матеріалах справи наявний типовий договір оренди землі від 06.10.2008 року укладений між Вікторівською сільською радою (орендодавець) та СФГ «Час» (орендар).

Згідно умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку 13,8 га з кадастровим номером :02:001:0818.

У п.8 вказаного договору зазначено, що договір укладено на 10 років.

Отже строк дії вказаного договору закінчився 07.10.2018 року, що не заперечується позивачкою.

Як зазначалось вище, плановий захід державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель було проведено 15.05.2019 року.

Станом на час проведення перевірки договір оренди від 06.10.2008 року не був поновлений, а в Державному реєстрі речових прав відсутній запис про наявне речове майно.

Стосовно посилань позивача та суду першої інстанції на справу № 925/513/19 , №925/1285/18 в рамках яких вирішується питання законності використання СФГ"Час" вказаної земельної ділянки, слід зазначити наступне.

В рамках справи № 925/513/19 судом розглядається позов СФГ «Час» про визнання поновленим договір оренди землі від 06.10.2008 року, який укладений між Селянським фермерським господарством «Час» та Вікторівською сільською радою та зареєстрований у Манківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі вчинено запис 07.10.2008 року за №22.

Водночас, 29.11.2019 року Верховним Судом у справі №925/1285/18 було прийнято постанову.

У вказаній постанові було зокрема зазначено, що при передачі в оренду спірної земельної ділянки СФГ"Час" за договором оренди її площа становила 13,8043 га та кадастровий номер в подальшому при виготовленні технічної документації в 2014 році присвоєний №:01:003:0018. Проте через помилкове включення у дану земельну ділянку земельного паю приватного підприємця ОСОБА_6 27.11.2017 року дана земельна ділянка визначена новою площею 11,8260 га та їй присвоєно новий кадастровий номер - №:02:001:0818. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що земельна ділянка, яка використовується СФГ"Час", зменшилась за площею та має зовсім інший кадастровий номер, не є тотожною та ідентичною земельній ділянці, яка передавалась в оренду за договором оренди землі від 06.10.2008 року.

Вказані обставини вкотре підтверджують факт того, що станом на час проведення планового заходу державного нагляду СФГ"Час" використовувало земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0818 площею 11,860 га без договору оренди та реєстрації речових прав, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Статтею 53-1 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення такого правопорушення, як самовільне зайняття земельної ділянки.

Враховуючи те, що під час розгляду справи було встановлено факт користування СФГ"Час" земельними ділянками з кадастровим номером :02:001:0818 площею 11,860 га та кадастровим номером :02:002:0140 площею 20.0002 га без договору оренди та реєстрації речових прав, колегія суддів вважає, що позивачем, яка є головою СФГ"Час", було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вважає, що відповідачем вимоги наведеної вище норми процесуального закону виконано та доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та прийняття постанови №15/0033По/05/01/-19 від 28.05.2019 року

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, неправильно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення без дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області - задовольнити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 30 січня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев