Справа № 803/2375/14
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 травня 2020 року ЛуцькСправа № 803/2375/14
Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді Андрусенко О. О.,
суддів Ковальчука В. Д., Костюкевича С. Ф.,
при секретарі судового засідання Савчук О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Волинської митниці Держмитслужби, Державної фіскальної служби України про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів, Державної казначейської служби України про визнання протиправними та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року № 2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказу Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року № 466-0 «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року № 2159-о», поновлення на публічній службі - в податковій міліції та на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 29 жовтня 2014 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 250000 грн.
Ухвалою суду від 21.02.2020 допущено у справі заміну первісного відповідача Міністерство доходів і зборів України його правонаступником Державною митною службою України, Ягодинську митницю Міндоходів її правонаступником Волинською митницею Держмитслужби, Державну казначейську службу України в частині вимог про стягнення моральної шкоди на Міністерство доходів і зборів України в особі правонаступника - Державної митної служби України та на Ягодинську митницю Міндоходів в особі правонаступника - Волинської митниці Держмитслужби.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року залучено до участі у справі співвідповідачем Державну фіскальну службу України.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 позов у даній справі задоволено частково, визнано протиправними і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року № 2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року №466-О «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 № 2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на публічній службі в податковій міліції та на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 29 жовтня 2014 року. Стягнуто з Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код 43350888) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 709355,36 грн. (сімсот дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять грн. 36 коп.).

18.05.2020 позивачем подано заяву про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат в сумі 25000,00 грн.

25.05.2020 представник Державної митної служби України у запереченнях на заяву про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат просить відмовити у повному обсязі, оскільки вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката уже була вирішена судом, та в її задоволенні судом відмовлено. Крім того вказує, що позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правову допомогу.

У клопотанні від 25.05.2020 представник Волинської митниці Держмитслужби вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність правових підстав для відшкодування понесених витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правову допомогу. Крім того звертає увагу суду, що оплату за надання послуг в сфері права згідно договору №2/1-21/11/2014 від 21.11.2014 здійснено на підстав квитанцій №21/1-21/11/2014, №2/1-21/11/2014 від 21.11.2014, в той час коли опис містить перелік робіт, здійснених після проведення оплати (2015, 2019, 2020 роки), що ставить під сумнів достовірність відомостей, вказаних в описі.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Для вирішення питання про винесення додаткового судового рішення було призначено судове засідання на 11:30 26.05.2020.

У судове засідання 26.05.2020 учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення та часткового задоволення заяви, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (згідно договору від 21.11.2014 №2/1-21/11/2014 про надання правової допомоги, додатку до договору №2/1-21/11/2014, квитанцій від 21.11.2014 №21/1-21/11/2014 та №2/1-21/11/2014 ОСОБА_1 сплатив адвокату Сафульку С. Ф. кошти в загальній сумі 25000, 00 грн. на оплату правової допомоги.

Згідно з наданого адвокатом опису робіт, останнім було надано послуг на загальну суму 25000,00 грн., що включає: 10.11.2014-20.11.2014 - з`ясування фактичних обставин, формування правової позиції, укладення договору про надання правової допомоги. Вивчення матеріалів справи в суді. Підготовка адвокатських запитів про надання копій документів і інформації. Вивчення нормативної бази, яка стосується люстрації, вивчення і аналіз судової практики, яка сформувалася з правових питань люстрації. Підготовка позовної заяви (20 год.); 28.11.2014 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 06.12.2014 - підготовка клопотання про витребування доказів (1 год.); 08.12.2014 - підготовка клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (30 хв.); 08.12.2014 - підготовка клопотання про звернення до Верховного Суду України для внесення подання у Конституційний Суд України щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» (4 год.); 09.12.2014 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 12.12.2014 - підготовка клопотання про відкладення розгляду справи (15 хв.); 19.12.2014 - підготовка додаткових пояснень до клопотання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України «Про очищення влади» та зупинення провадження у справі (3 год.); 22.12.2014 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 06.02.2015 - підготовка заяви (повідомлення про тривання обставин, які слугували підставою для зупинення провадження у справі) (1 год.); 10.02.2015 - підготовка клопотання про поновлення провадження у справі (1 год.); 19.02.2015 - участь у судовому засіданні (1 год.); 18.02.2015 - підготовка уточнення до клопотання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України «Про очищення влади» та зупинення провадження у справі (2 год.); 18.02.2015 - підготовка заяви про розгляд справи за відсутності позивача (30 хв.); 19.02.2015 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 13.12.2019 - підготовка клопотання про поновлення провадження у справі (3 год.); 26.12.2019 - підготовка запиту у Волинську митницю Держмитслужби (30 хв.); 26.12.2019 - підготовка запиту в ДМС України (30 хв.); 10.01.2020 - підготовка клопотання про поновлення провадження у справі зі стадії підготовчого провадження (2 год.); 13.01.2020 - підготовка клопотання про заміну відповідачів (2 год.); 13.01.2020 - підготовка клопотання про долучення судового рішення (1 год.); 15.01.2020 - підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит (1 год.); 16.01.2020 - підготовка клопотання про відкладення розгляду справи (30 хв.); 17.01.2020 - участь у судовому засіданні (1 год.); 24.01.2020 - підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит (30 хв.); 24.01.2020 - підготовка клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди (2 год.); 24.01.2020 - підготовка заяви з поясненням з приводу рішення ЄСПЛ у справі «Полях та інші проти України» (3 год.); 24.01.2020 - підготовка клопотання про долучення судових рішень (1 год.); 29.01.2020 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 18.02.2020 - підготовка клопотання про заміну відповідачів (2 год.); 18.02.2020 - підготовка клопотання про уточнення позовних вимог (2 год.); 21.02.2020 - підготовка запиту у Волинську митницю Держмитслужби (30 хв.); 21.02.2020 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 12.03.2020 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 16.03.2020 - підготовка клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Ознайомлення з матеріалами справи (3 год.); 01.04.2020 - підготовка клопотання про відкладення розгляду справи (30 хв.); 02.04.2020 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 13.04.2020 - участь у судовому засіданні (30 хв.); 24.04.2020 - підготовка запиту у Волинську митницю Держмитслужби (30 хв.); 12.05.2020 - участь у судовому засіданні (2 год.). Загалом 67 год. 15 хв.

Однак, на думку колегії суддів, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною. Зокрема, адвокатом необґрунтовано кількість часу, який був потрачений на надання вказаних в описі робіт та послуг. Враховуючи те, що заявлена кількість годин на надання адвокатом правової допомоги є неспівмірною, виходячи зі складності справи, виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на правову допомогу до 12000,00 грн.

Крім того, суд не бере до уваги твердження представників відповідачів щодо відсутності детального опису робіт, оскільки позивачем було надано вказаний опис виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

Також суд вважає безпідставними твердження представника Державної митної служби України про те, що судом уже було вирішено вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу та відмовлено у їх стягненні, оскільки судом при розгляді справи 12.05.2020 дане питання не вирішувалось, рішення суду від 12.05.2020 не містить висновків щодо питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги твердження представника Волинської митниці Держмитслужби про те, що оплату за надання послуг в сфері права згідно договору №2/1-21/11/2014 від 21.11.2014 здійснено на підставі квитанцій №21/1-21/11/2014, №2/1-21/11/2014 від 21.11.2014, в той час коли опис містить перелік робіт, здійснених після проведення оплати (2015, 2019, 2020 роки), що ставить під сумнів достовірність відомостей, вказаних в описі, оскільки відповідно до висновку, який міститься у Постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/455/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд також зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 25000,00 грн. є неспівмірною та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, а тому, виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5, 6 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України - на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на правову допомогу в загальній сумі 12000,00 грн., солідарно по 4000,00 грн. з кожного.

Керуючись статтями 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код 43350888) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

Стягнути з Державної митної служби України (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11Г, ідентифікаційний код 43115923) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 39292197) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Судді В. Д. Ковальчук

С. Ф. Костюкевич

Повний текст додаткового рішення складено 01.06.2020.