Справа № 380/649/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

справа №380/649/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг плюс» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг плюс», в якій просить: стягнути до бюджету кошти в розмірі 153630,48 грн з рахунків у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, позивач просить стягнути таку у судовому порядку.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, слід зазначити, що ухвалою судді від 27.01.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву.

Станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду від відповідача не надходило.

У судове засідання представник позивача не прибув, 01.06.2020 подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника Головного управління ДПС у Львівській області.

Відповідач явку уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Судові повістки скеровувались відповідачу рекомендованим листом на зазначену у позові адресу - 79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А. Вказана адреса відповідає адресі місцезнаходження ТОВ «Інжиніринг плюс», зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з судовою кореспонденцією повернуто на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, визначених ст. 205 КАС України, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи.

ТОВ «Інжиніринг плюс» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа 16.09.2010 (№ запису 1 353 102 0000 003970), з присвоєнням ідентифікаційного коду 37236104.

Згідно з відомостями, наданими податковим органом, ТОВ «Інжиніринг плюс» має відкриті рахунки в установах банків.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області № 6883/10/55.08-16 від 21.10.2019, податковий борг ТОВ «Інжиніринг плюс» перед бюджетом за період з 30.11.2017 по 24.09.2019 станом на 24.09.2019 становить 153630,48 грн, а саме: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 153630,48 грн, в тому числі основний платіж 10070,50 грн, штрафні санкції 143559,98 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, заборгованість ТОВ «Інжиніринг плюс» по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становлять несплачені самостійно задекларовані суми, зазначені у податковій декларації з вказаного податку за жовтень 2017 року від 20.11.2017 у розмірі 45934,00 грн. Несплачений залишок становить 10070,5 грн.

Окрім цього, таку заборгованість відповідача становлять нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкових повідомлень-рішень, зокрема:

- податковим повідомленням-рішення № від 07.05.2018, прийнятим на підставі акта перевірки від 07.05.2018 № 208/13-01/12-31/37236104, до ТОВ «Інжиніринг плюс» застосовано штрафні санкції у сумі 680,00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 25.07.2018, прийнятим на підставі акта перевірки від 25.07.2018 № 001922/13-01-12-31/37236104, зобов`язано ТОВ «Інжиніринг плюс» сплатити штраф у сумі 7209,59 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 25.07.2018, прийнятим на підставі акта перевірки від 25.07.2018 № 001923/13-01-12-31/37236104, зобов`язано ТОВ «Інжиніринг плюс» сплатити штраф у сумі 2029,19 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 07.06.2018, прийнятим на підставі акта перевірки від 07.06.2018 № 258/13-01/12-31/37236104, застосовано до ТОВ «Інжиніринг плюс» штрафні санкції у сумі 1020 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № 1 від 31.08.2018, прийнятим на підставі акта перевірки від 31.08.2018 № 002675/13-01-12-31/37236104, застосовано до ТОВ «Інжиніринг плюс» штраф у розмірі 119979,52 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 24.10.2018, прийнятим на підставі акта перевірки від 24.10.2018 № 509/13-01-12-31/37236104, застосовано до ТОВ «Інжиніринг плюс» штрафні санкції у розмірі 2040,00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 30.01.2019, прийнятим на підставі акта перевірки від 30.01.2019 № 186/13-01-52-12/37236104, застосовано до ТОВ «Інжиніринг плюс» штраф у розмірі 8561,68 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 05.02.2019, прийнятим на підставі акта перевірки від 05.02.2019 № 25/52.12/37236104, застосовано до штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання;

- податковим повідомленням-рішення № від 29.03.2019, прийнятим на підставі акта перевірки від 29.03.2019 № 66/52.12/37236104, застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення скероване ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

З урахуванням наведеного положення, зазначені податкові повідомлення-рішення вважаються врученими ТОВ «Інжиніринг плюс».

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області виставлено відповідачу податкову вимогу форми Ю від 19.01.2018 № 3901-17, згідно з якою загальна сума податкового боргу станом на 18.01.2018 становить 25687,50 грн.

Податкова вимога скерована ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте поштове відправлення повернулось адресату із позначкою за закінченням встановленого строку зберігання.

Пунктом 7 розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 за № 902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Таким чином, оскільки податкова вимога скерована ТОВ «Інжиніринг плюс» на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, така вважається врученою відповідачу належним чином.

Звернення до суду з даним адміністративним позовом обумовлене несплатою відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

У відповідності до припису норми пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3. ст. 57 ПК України).

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Так, як вже зазначалось, матеріали справи підтверджують, що податкові повідомлення-рішення: № від 07.05.2018, № від 25.07.2018, № від 07.06.2018, № 1 від 31.08.2018, № від 24.10.2018, № від 30.01.2019, № від 05.02.2019, № від 29.03.2019 належним чином вручені/скеровані на податкову адресу відповідача.

Таким чином, враховуючи, що доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в судовому порядку відповідачем не надано, сума грошового зобов`язання у декларації з податку на додану вартість є самостійно визначеною ТОВ «Інжиніринг плюс», суд доходить висновку, що станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області виставлено відповідачу податкову вимогу форми Ю № 3901-17, згідно з якою загальна сума податкового боргу станом на 18.01.2018 становить 25687,50 грн.

Після направлення такої відповідачу сума податкового боргу ТОВ «Інжиніринг Плюс» збільшилася, але оскільки податковий борг не був погашений в повному обсязі, у силу п. 59.9 ст. 59 ПК України повторна податкова вимога позивачем не надсилалася.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України. Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

У п. 95.3 ст. 95 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що, по-перше, позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відтак і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге, вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13.11.2018 по справі №805/528/17-а (адміністративне провадження №К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Такий зміст правового регулювання відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 08.06.2016 у справі № 21-804а16, а також у постанові 25.06.2018 у справі №808/5439/13-а.

Натомість відповідач по справі не надав жодного доказу на спростування позовних вимог.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг плюс» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг плюс» до бюджету кошти в розмірі 153630 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять) гривень 48 коп. з рахунків у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач: Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ).

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг плюс» (79000, м. Львів, вул. Лемківська, 15А; ).

Суддя Сидор Н.Т.