Справа № 200/10306/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі № 200/10306/19-а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Р від 23.07.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 11470247,00 грн., в тому числі за основним платежем 7646832, 00 грн., та штрафні (фінансові) санкції) 3823415,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Р від 23.07.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 3283852,50 грн., в тому числі за основним платежем 2189235, 00 грн., та штрафні (фінансові) санкції) 1094617,50 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Н від 23.07.2019 року № , яким визначено розмір штрафної санкції в розмірі 13690, 00 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року

апеляційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі № 200/10306/19-а - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі № 200/10306/19-а залишено без змін.

11 лютого 2020 року представником позивача надана суду заява, відповідно до приписів частини 7 статті 139 КАС України, щодо подальшого подання доказів про витрати позивача на правову допомогу.

30 березня 2020 року позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги.

Представником позивача вдруге надано клопотання про відкладення розгляду заяви.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Тобто вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не потребує обов`язкової явки сторін по справі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНКОМ» про ухвалення додаткової постанови про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, фактично понесені стороною (позивачем), на користь якої ухвалені судові рішення в адміністративній справі (відмовлено у задоволенні апеляційної скарги відповідача про скасування рішення суду першої інстанції, відмовлено у задоволенні апеляційної скарги відповідача про скасування додаткового рішення суду першої інстанції), витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксованийрозмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання правової допомоги, 24 червня 2019 року позивач уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом №Д06/19.

Відповідно до пункту 1.1. даного Договору, Предметом даного Договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Згідно пункту 5.1. даного Договору, детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати клієнтом адвокату гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою (ми) угодою (ми) до цього Договору.

На виконання даної умови, між позивачем та адвокатом було укладено додаткову угоду від 03 лютого 2020 року, згідно якої Адвокат зобов`язаний проаналізувати апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного від 16.12.2019 року та скласти відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області по справі № 200/10306/19-а в Донецькому окружному адміністративному суді за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНКОМ» Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.07.2019 року № , № , № . Гонорар адвоката за даною додатковою угодою складає 6000,00 грн. Дана послуга була оплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням, 23 серпня 2019 року між позивачем та адвокатом було складено акт приймання-передавання наданих послуг № 10. В подальшому, а саме 07 лютого року між позивачем та адвокатом було укладено додаткову угоду щодо супроводження справи № 200/10306/19-а в Першому апеляційному адміністративному суді за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Донецькій області по справі № 200/10306/19-а в Донецькому окружному адміністративному суді за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНКОМ» Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.07.2019 року № , № , № . Даною додатковою угодою було узгоджено, що гонорар адвоката складає 2500,00 грн. за участь в одному судовому засіданні незалежно від результату його проведення. Дана послуга була оплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями. Так, між позивачем та адвокатом було складено акт приймання-передавання наданих послуг № 11 від 25 березня 2020 року.

В матеріалах справи наявні вищезазначені документи, які підтверджують витрати позивача на надання правової допомоги при розгляді справи в апеляційній інстанції, участь адвоката при розгляді справи підтверджується протоколом судового засідання.

Колегія суддів зазначає, що позивачем надані належні докази в підтвердження реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява №19336/04, п. 269).

Враховуючи викладене та те, що позивачем надані належні докази реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат, витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 11 000,00 грн. підтверджені доказами, які наявні в матеріалах справи, а заява позивача є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись статтями 23, 134, 139, 252, 311, 321, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНКОМ» про ухвалення додаткової постанови про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ ІТАЛІЙСЬКА, будинок 59, ідентифікаційний код юридичної особи 43142826) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНКОМ» (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 51 ідентифікаційний код юридичної особи 34705334) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 ( одинадцять тисяч) гривень.

Повне судове рішення складено 03 червня 2020 року.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

Л.В. Ястребова