Справа № 200/4588/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р. Справа№200/4588/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. ОСОБА_1 , 1970 року народження, працює в ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» гірником з ремонту гірничих виробок з 09.07.2007 року.

З 27.01.2020 року перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком. 24.02.2020 року звернувся з письмовою заявою до Управління про роз`яснення щодо призначення пенсії по стажу. Згідно відповіді від 26.02.2020 року № 7/к відповідач повідомив, що на момент звернення, страховий стаж складає 23 року 10 місяців 06 днів, у тому числі стаж підземної роботи за Списком №1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 14 років 04 місяця 27 днів. Рішенням відповідача від 31.01.2020 року ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, а також ст.13 Закону України № 1788, але не враховано норму ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» через те, що позивач не відпрацював необхідні 15 років. Не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року, тобто час роботи в ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля», через те, що підприємство не сплатило щомісячні платежі по єдиному соціальному внеску Пенсійного фонду України. З рішенням Управління Костецький ОСОБА_2 .Ю ОСОБА_3 не згоден і вважає його незаконним та просить суд

визнати дії відповідача неправомірними в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»,

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи в ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року.

зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням страхового та пільгового стажу період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою від 07 травня 2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

01 червня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся 27.01.2020 року до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 553 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту два статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. №1058-ІV.

Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку (форма ОК-5) за період з 01.01.1999 по 31.12.2019 встановлено, що на день призначення пенсії страховий стаж враховано по 31.08.2017 рік і складає 23 роки 10 місяців 06 днів, в тому числі за Списком №1 шахтарі - 14 років 04 місяці 27 днів замість необхідних 15-ти років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Наявність такого стажу обумовлена несплатою щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року підприємством ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля», що є порушенням вимог ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 11.12.2019 року, 1452-орган, що видав паспорт, запис № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи: АДРЕСА_1 .

Відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є юридичною особою , 85400, Донецька обл., місто Селидове, вулиця Героїв Праці, 6 та суб`єктом владних повноважень.

Згідно трудової книжки НОМЕР_4 ОСОБА_1 у спірні періоди працював на підприємстві ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» (а.с.12-17).

Згідно довідки № 04-22/1113, 04-22/1114 від 27.04.2020 року, № 07-04/1124 від 28.04.2020 року зазначається, що ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «шахта Котляревська» за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року роботодавець нараховував на заробітну плату ЄСВ у розмірі 49,7% та утримував з заробітної плати страхові внески. (а.с.9-11)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

З п. а ст.13 Закону 1788 слідує, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року не менше 21 року 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону 1058: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

З п.2 Прикінцевих положень Закону 1058 вбачається, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі за текстом Закон 1788).

За ст.1, п. 1 ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

На думку суду, в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи роботи позивача на підприємстві Селидіввугілля. Крім того суд виходить з того, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що підтвердження трудового стажу можливо документами, виданими архівними установами.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля.

Суд вважає, що не зарахування періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля до пільгового стажу ОСОБА_1 на підставі відсутності відомостей про сплату щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до ПФУ є безпідставним, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області неправомірними в частині не зарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»,

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Героїв Праці, 6, ) зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи в ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Героїв Праці, 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії з урахуванням страхового та пільгового стажу період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Героїв Праці, 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 05 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков