Справа № 520/1345/2020
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питання визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

02 червня 2020 р. справа № 520/1345/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про 1) визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Харківській області від 20.08.2019р. №Ф-9708-56; 2) визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Харківській області від 14.01.2020р. №Ф-9708-56У; 3) визнання протиправною бездіяльності з приводу не надіслання у встановлений Податковим кодексом України строк вимоги від 14.01.2020р. №Ф-9708-56У як такої, що порушує право на своєчасне оскарження зазначеної вимоги; 4) визнання протиправними дій з приводу нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі за текстом - ЄСВ) як найманому працівнику, що не здійснював підприємницької діяльності та не отримував доходів від неї станом на визначену вимогою від 14.01.2020р. №Ф-9708-56У дату - 31.07.2019р., та з передачі зазначеної Вимоги до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до її узгодження для стягнення недоїмки в примусовому порядку. ,

встановив:

Ухвалою від 17.02.2020р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.04.2020р. прийнятті уточненні позовні вимоги позивача про: 1) визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати Єдиного внеску Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 20 серпня 2019 року № Ф-9708-56 про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати Єдиного внеску станом на 31 липня 2019 року у розмірі 23 785,08 грн.; 2) визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати Єдиного внеску Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14 січня 2020 року № Ф-9708-56У про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати Єдиного внеску станом на 31 липня 2019 року у розмірі 23 785,08 грн.; 3) визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Харківській області з не надіслання ОСОБА_1 у встановлений Податковим кодексом України строк Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 січня 2020 року № Ф-9708-56У як таку, що порушує право позивача на своєчасне оскарження зазначеної Вимоги; 4) визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у Харківській області з нарахування недоїмки зі сплати Єдиного внеску ОСОБА_1 як найманому працівнику, що не здійснював підприємницької діяльності та не отримував доходів від неї станом на визначену Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 14 січня 2020 року № Ф-9708-56У дату - 31 липня 2019 року, та з передачі зазначеної Вимоги до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до її узгодження для стягнення недоїмки в примусовому порядку.

Відповідачем разом з відзивом на уточнений позов, 15.03.2020р. було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення позивачем десятиденного строку звернення до суду з позовом про оскарження Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати Єдиного внеску Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 20 серпня 2019 року № Ф-9708-56.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що положення Податкового кодексу України не поширюють дію на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку. Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соиіальне страхування ", строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не може бути застосований. Зазначив, що оскаржувана вимога від 20 серпня 2019 року № Ф-9708-56, за допомогою засобів поштового зв`язку 30.10.2019 року була направлена на адресу позивача з повідомленням про вручення, але лист було повернуто до контролюючого органу з відміткою «за закінченням строку зберігання» - 04.12.2019. Враховуючи положення п. 58.3, ст. 58, ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо лист не було вручено із зазначенням причин невручення, то такий лист вважається врученим в день повернення на адресу відправника. Отже, відповідач вважає, що всі дії передбачені податковим законодавством контролюючим органом виконані і лист є врученим 04.12.2019 року. Отже, позивач пропустив передбачений Законом України "Про збір та облік единого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 10-денний строк звернення до суду щодо оскарження рішення контролюючого органу.

Позивачем було подано 25.05.2020р. відповідь на відзив позивача, в якому заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Вирішуючи питання пропущення строків звернення до суду з вказаним позовом, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно абз. 5 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, суд приходить до висновків, що законодавством встановлений спеціальний строк звернення до суду з позовом про оскарження вимоги про сплати боргу з єдиного внеску, а саме протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги (рішення).

Як зазначено відповідачем у поданому клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду, оскаржувана вимога про сплату єдиного внеску не була отримана позивачем, поштове відправлення було повернуто до контролюючого органу.

Заявляючи збільшенні позовні вимоги заявою від 16.03.2020р., позивач вказує, що отримав 13.03.2020р. разом з відзивом на адміністративний позов оскаржувану вимогу про сплату єдиного внеску від 20.08.2019р.№Ф-9708-56.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що подаючи відзив на адміністративний позов, відповідачем були надані докази направлення вказаного відзиву позивачу, а саме квитанцію від 12.03.2020р. з номером відправлення 144.

Перевіривши відкриті дані з сайту "Укрпошти", судом встановлено, що відправлення за №144 було вручено адресату 13.03.2020р.

Отже, суд приходить до висновків, що позивач отримав оскаржувану вимогу від 20.08.2019р.№Ф-9708-56 засобами поштового зв`язку 13.03.2020р., та вже 16.03.2020р. звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог щодо її оскарження, отже не порушив десятиденний строк звернення до адміністративного суду з вимогами щодо її оскарження.

Про існування вимоги ГУ ДПС у Харківській області від 14.01.2020р. №Ф-9708-56У позивач дізнався 30.01.2020р., та вже 03.02.2020р. звернувся до суду за захистом своїх прав щодо її оскарження.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновків, що з`явленні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та позивача про поновлення строків звернення до суду, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 122-123, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - залишити без задоволення з підстав відсутності пропущення строків звернення до суду.

Роз`яснити, що рішення не підлягає оскарженню.

Суддя О.В.Старосєльцева