Справа № 580/261/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/261/20 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" про стягнення з рахунків у банках ТОВ "Укрсейф" податкового боргу в сумі 583 233,39 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України, внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 583 233,39 грн. Станом на день звернення до суду вказана заборгованість добровільно не погашена відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, тому виникла необхідність її стягнення в судовому порядку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" в дохід бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області податковий борг в розмірі 583 233, 39 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України: до позовної заяви не додано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; до позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження особи, яка підписала позовну заяву - в.о. начальника Головного управління ДПС у Черкаській області Д.Таран; до позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження особи, яка засвідчила вірність копій доданих до позовної заяви документів - завідувача сектору по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Черкаській області ОСОБА_1. Крім того, додані до позову докази є недопустимими, оскільки завірені неналежним чином, до позовної заяви не додано жодного доказу (описів вкладення у поштове відправлення), який би підтверджував надсилання позивачем конкретних документів на адресу відповідача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 травня 2020 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року відкладено розгляд справи на 02 червня 2020 року та витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області докази.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсейф» зареєстроване як суб`єкт господарювання - юридична особа 08 грудня 2004 року, перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Черкаській області та є платником податків.

ТОВ «Укрсейф» має непогашений податковий борг в сумі 583 233,39 грн., що виник таким чином:

1. орендна плата з юридичних осіб на суму 579 674,95 грн. згідно:

- акт про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по орендній платі за землю №77/23-00-14-0307/33283318 від 07 березня 2019 року та винесеного податкового повідомлення-рішення № від 27 березня 2019 року на суму 590 875,33 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 27 березня 2019 року на суму 340,00 грн.

- залишок несплаченої пені відповідно статті 1 Податкового кодексу України складає 107 693,83 грн.

Розрахунок податкового боргу з урахуванням даних облікової картки по орендній платі за землю становить 590 875,33 грн. (акт №77/23-00-14-0307/33283318 від 07 березня 2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 27 березня 2019 року) - 119 234,21 грн. (сплата) + 340,00 грн. (акт №77/23-00-14-0307/33283318 від 07 березня 2019 року року та податкове повідомлення-рішення № від 27 березня 2019 року) + 107 693,83 грн. (пеня) = 579 674,95 грн.

2. податок на прибуток приватних підприємств на суму 1 008,44 грн.:

- акт про результати камеральної перевірки податкової звітності №1674/23-00-50-12-007/33283318 від 22 березня 2019 року та винесене податкове повідомлення-рішення № від 16 березня 2019 року на суму 1 020,00 грн.

Розрахунок податкового боргу з урахуванням даних облікової картки по податку на прибуток приватних підприємств становить 1 020,00 грн. (акт №1674/23-00-50-12-007/33283318 від 22 березня 2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 16 квітня 2019 року) - 11,56 грн. (сплата) = 1 008,44 грн.

3. податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 2 550,00 грн.:

- акт про результати камеральної перевірки податкової звітності за формою №1ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» № 51/23-00-54-13-017/33283318 від 18 лютого 2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 26 лютого 2019 року на суму 510,00 грн.;

- акт про результати камеральної перевірки податкової звітності за формою №1ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» №135/23-00-54-13-017/33283318 від 31 травня 2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 31 травня 2019 року на суму 1 020,00 грн.;

- акт про результати камеральної перевірки податкової звітності за формою №1ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» №274/23-00-54-33-017/33283318 від 02 вересня 2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 03 вересня 2019 року на суму 1 020,00 грн.

Розрахунок податкового боргу з урахуванням даних облікової картки становить 510,00 грн.(акт №51/23-00-54-13-017/33283318 від 18 лютого 2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 26 лютого 2019 року) + 1 020,00 грн. (акт №135/23-00-54-13-017/33283318 від 31 травня 2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 31 травня 2019 року) + 1020,00 грн. (акт №274/23-00-54-33-017/33283318 від 02 вересня 2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 03 вересня 2019 року) = 2550,00 грн.

Вказану суму боргу відповідач самостійно в установлений законом строк не сплатив. Відповідно, у ТОВ «Укрсейф» утворилася заборгованість перед бюджетом з несплачених податків.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За пп. 14.1.39 п. 14.1 стаття 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 41.5 статті 41 ПК України - органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу зазначених вище актів, податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що згідно з офіційно оприлюдненою інформацією АТ «Укрпошта» щодо трекінгу поштових відправлень лише одне із поштових відправлень (за №040) дійсно було отримано відповідачем, щодо інших поштових відправлень (за №№930, 584, 584, 439, 778, 008, 912, 600, 530, 007, 040), то дані про відправлення за вказаними номерами на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Колегія суддів критично ставиться до такого твердження, оскільки з наявних в матеріалах справи зворотних рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що вони були вручені відповідним особам під підпис із зазначенням дати отримання листа (а.с. 7, 11, 15, 20, 22, 24, 25, 27, 28). Відсутність інформації на сайті АТ «Укрпошта» щодо трекінгу поштових відправлень після спливу півторарічного терміну від дати відправки листів жодним чином не спростовує ані їх відправлення позивачем, ані їх отримання відповідачем.

Інформація на сайті АТ «Укрпошта» про наявність та стан пересилання поштових відправлень постійно оновлюється й зберігається в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації (згідно інформації веб-сайту ukrposhta.com). Документи, на підставі яких виник податковий борг та які були додані до матеріалів справи, були надіслані в період з лютого 2019 по вересень 2019 року, тобто на момент подачі апеляційної скарги пройшло більше 6 місяців, тому інформація про їх надсилання на сайті АТ «Укрпошта» відсутня.

Відповідно до п. 42.1 статті 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

В пункті 42.2 статті 42 ПКУ зазначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків (пункт 58.3 статті 58 ПКУ).

Відповідно до п.45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань податкова адреса ТОВ «Укрсейф»: 19800, Черкаська область, Драбівський район, смт. Драбів, вул. Васильченка, 73.

Отже, контролюючим органом були виконані вимоги Податкового кодексу України при надсиланні акту від 02 вересня 2019 року №274/23-00-54-13-017/33283318 та податкового повідомлення-рішення № від 03 вересня 2019 року, які не були отримані відповідачем.

Посилання скаржника на п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України, згідно якого у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, не приймається судом до уваги в контексті обов`язку позивача доводити факт отримання відповідачем податкових вимог від позивача. Так, вказана норма зобов`язує податковий орган надіслати поштою або вручити нарочно платнику податків вимогу про сплату боргу, однак, не зобов`язує контролюючий орган переконуватися чи доводити отримання платником такої вимоги.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Черкаській області ТОВ «Укрсейф» має 11 відкритих рахунків у банках в національній валюті.

Згідно п. 56.1, 56.3 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (пп. 56.17.1 п. 56.17 статті 56 ПК України).

Згідно пп. 56.17.1 п. 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до п. 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, відповідач не скористався своїм правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, а також оскарженням їх в судовому порядку, тому суми грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), нараховані згідно таких податкових повідомлень-рішень, необхідно вважати узгодженими.

Згідно п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відтак, оскільки відповідач не розпочав процедуру оскарження рішення контролюючого органу і не сплатив нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, то таку суму грошового зобов`язання необхідно вважати податковим боргом.

Згідно п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 цієї статті у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що відповідачу надіслана та вручена податкова вимога від 22 квітня 2019 року №5660-54 на суму 686 968,14 грн. (а.с.7), з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався. Вказана вимога платником податків не оскаржена та недійсною не визнана. В добровільному порядку заборгованість відповідач не погасив.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

З приводу посилань відповідача на те, що позивачем до позовної заяви не додано власного письмовою підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, то колегія суддів критично їх оцінює, оскільки в тексті позовної №1304/23-00-08-018 від 17 січня 2020 року, на виконання вимог п. 11 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено письмове підтвердження про те, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області не подавався позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсейф», код ЄДРГІОУ 33283318, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, щодо позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження особи, яка підписала позовну заяву - в.о. начальника Головного управління ДПС у Черкаській області Д.Таран, то колегія суддів також відхиляє його, оскільки із загальновідомих та загальнодоступних джерел інформації, зокрема, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яка зацікавлена особа, зокрема, суд або відповідач, може встановити, що Д.П. Таран є керівником (виконуючим обов`язки на підставі наказу ДФС України від 16 грудня 2019 року №380-0) Головного управління ДПС у Черкаській області, а отже і особою, що має право представляти інтереси даної юридичної особи в суді.

Тобто, Головним управлінням ДПС у Черкаській області були виконані вимоги статті 161 КАС України.

Посилання скаржника на те, що надані до позовної заяви додатки не є допустимими доказами, оскільки вони не посвідчені належним чином, зокрема, не містять напису на копії документа «згідно з оригіналом», зазначення посади, прізвища, ім`я, по батькові особи, яка посвідчує документ, дати посвідчення, підпису цієї особи та відтиску печатки, а також до позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження особи, яка засвідчила вірність копій доданих до позовної заяви документів - завідувача сектору по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Черкаській області ОСОБА_1, також є безпідставними.

Існують наступні способи засвідчення копій документів: нотаріальне засвідчення копії документа; засвідчення копій документів посадовими особами органів державної влади; засвідчення копії документа фізичною особою.

Засвідчення копій документів, що видаються органами державної влади, здійснюється на підставі Стандарту №55 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації». Установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній.

Відповідно до пункту 5.27 Стандарту №55 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Щодо повноважень ОСОБА_1., то відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 23 серпня 2019 року №9-о, ОСОБА_1 призначена в порядку переведення з Головного управління ДФС у Черкаській області 23 серпня 2019 року на посаду завідувача сектору по роботі з боргом Золотоніського управління Головного управління ДПС у Черкаській області.

Отже, ОСОБА_1. являється посадовою особою державного органу Головного управління ДПС у Черкаській області, тому має право на засвідчення копій документів.

Решта доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються рішення суду, не ґрунтуються на законі та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже з аналізу наведених правових норм та обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно встановив наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсейф» у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 583 233, 39 грн.

Необхідно зазначити, що в апеляційній скарзі представником відповідача не було спростовано наявність у товариства боргу, невідповідність його розміру чи його неузгодженість.

Відтак, під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з`ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 02 червня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев