Справа № 420/3708/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3708/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства СЕТАМ (вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001, ), публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства Ощадбанк (вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства СЕТАМ, публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства Ощадбанк, Данильченко Валерії ОСОБА_3 , в якій позивач просив визнати протиправними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у спрямуванні заявки 02.10.2019р. у виконавчому провадженні №51696426 на електронну адресу Державного підприємства СЕТАМ через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) на реалізацію арештованого майна іпотекодавця ОСОБА_1 , а саме нежилого підвального приміщення, загальною площею 155,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 Одеса АДРЕСА_4 Арнаутська АДРЕСА_5 ., оформлені протоколом №462897проведення електронних торгів.

В судове засідання, призначене на 12.05.2020 року, сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження. Від представника третьої особи публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства Ощадбанк надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження. Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

28.05.2020 року до суду надійшов відзив разом з матеріалами виконавчого провадження ВП №51696426. Як вбачається зі змісту відзиву та матеріалів виконавчого провадження виконавче провадження ВП №51696426 відкрито з виконання виконавчого листа № 2-8461/11, виданого 04.12.2015 року Приморським районним судом м. Одеси. Саме в межах зазначеного виконавчого провадження позивачем оскаржуються дії Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у спрямуванні заявки 02.10.2019р. на електронну адресу Державного підприємства СЕТАМ через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) на реалізацію арештованого майна іпотекодавця ОСОБА_1 , а саме нежилого підвального приміщення, загальною площею 155,7 кв.м., розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, буд. 94., оформлені протоколом №462897проведення електронних торгів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено главою 2 розділу І КАС України.

Відповідно до норми п.3 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем оскаржуються дії Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у спрямуванні заявки 02.10.2019р. у виконавчому провадженні №51696426 на електронну адресу Державного підприємства СЕТАМ через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) на реалізацію арештованого майна іпотекодавця Калиновської В.Г.

Разом з цим судом встановлено, що виконавче провадження ВП №51696426 відкрито з виконання виконавчого листа № 2-8461/11, виданого 04.12.2015 року Приморським районним судом м. Одеси.

В свою чергу можливість оскарження таких дій передбачена статтею 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 448 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21 грудня 2010 року ).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України вказав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що провадження по справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 132, 229, 238, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державного підприємства СЕТАМ (вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001, ), публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства Ощадбанк (вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання протиправними дій закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.А. Радчук

.