Справа № 953/5023/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5023/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань - Хомінської Т.В., розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сирова Віталія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову серія ЕАК № 2286409 від 23.03.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити. В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, виданою за умов неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Відповідач не дотримався положень закону та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що призвело до порушення прав водія передбачених ст. 268 КУпАП. Зазначає, що заявляв письмове клопотання про обов`язкове повідомлення його про час та місце розгляду справи, та незгоду зі змістом постанови, яке було проігноровано Відповідачем. При винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивною з`ясування обставин справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 від 02.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Рішенням Вищої Ради правосуддя №1000/0/15-20 від 16.04.2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 17.04.2020 року справу № 953/5023/20 (н/п 2-а/953/240/20) передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що після зупинки Бородаєнко А.В., ним було повідомлено позивачу про вчинене ним правопорушення, повідомлено про початок розгляду справи, роз`яснено його права передбачені, зокрема ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Твердження Позивача з приводу того, що ним було заявлено письмове клопотання, яке було проігноровано є необґрунтованим, так як жодних клопотань, пояснень від позивача не надходило. На місці події позивачу було повідомлено порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення без складання відповідного протоколу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд позовної заяви за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається зі змісту постанови від 23.03.2020 року серії ЕАК № 2286409, 23.03.2020 року о 17:36 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харкові вул. Полтавський шлях, 65/1, здійснив рух прямо при додатковій секції світлофора, яка вказує рух тільки ліворуч, чим порушив п. 8.7.3.з. ПДР - порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою. У зв`язку з чим, інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Сировим В.М. 23.03.2020 року винесено постанову серії ЕАК № 2286409 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП, а також про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.7.3.з. ПДР України вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним у невиконанні вимог п. 8.7.3.з. ПДР України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (зі змінами), поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Як встановлено судом, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

З приводу доводів позивача щодо порушення процедури розгляду справи безпосередньо на місці зупинки автомобіля, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративного правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача, закріплених у статтях 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, суд зазначає наступне.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126. Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР (статті 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі письмові/електронні докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕАК №2286409 від 23.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сирова Віталія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сирова Віталія Миколайовича серії ЕАК №2286409 від 23.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -