Справа № 334/578/20
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.06.2020
Справа № 334/578/20
Провадження № 2-а/334/94/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого - судді Добрєва М.В.

з участю секретаря - Череп М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Коломієць Михайла Сергійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 24.01.2020 року без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 2018306 - інспектором УПП в Полтавській області Коломієць М.С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 255 грн. Згідно постанови, він керуючи автомобілем не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», проїхав без зупинки, чим порушив п. 3.3 ПДР. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектор розглянув справу на місці зупинки ТЗ без повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, він був позбавлений своїми правами відповідно до ст..268 КУпАП, не вказав технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, адміністративний штраф у твердій грошовій сумі не передбачений.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2018306 від 24.01.2020р., яка винесена інспектором УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Коломійцем Михайлом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 грн.

Ухвалою від 11.02.2020 року було відкрито провадження по справі, та ухвалено про розгляд адміністративного позову в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено до розгляду.

20.03.2020 року до суду від інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м.Кремечук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Коломійця Михайла Сергійовича надійшов відзив на позов у якому вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до Додатку 1 ПДР передбачені дорожні знаки пріоритету, зокрема знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня, - перед знаком. Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України на 129 км. а/с Дніпро-Решетилівка встановлений без порушень Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху, Знаки дорожні» ДСТУ 4100:2014 та відповідає цьому стандарту. Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі в разі порушення вимог дорожніх знаків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Події підтверджені відеозаписом, який додається до відзиву. Просив у задоволення позову відмовити.

Сторони у судове засідання не з`явилися були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України, оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 24.01.2020 року інспектором роти № 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Коломієць Михайлом Сергійовичем ухвалено постанову серії ЕАК № 2018306 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 близько 16-11 год. На 129 км. а/д Дніпро - Решетилівка керуючи транспортним засобом RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 ПДР України.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., зареєстровану у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за № 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції - Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.122 КУпАП, без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

Саме словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, а не словосполучення "на місці вчинення правопорушення" яке міститься у статті 258 Кодексу.

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена на місці вчинення правопорушення, що передбачено нормами діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, що становить 255 грн.

Відповідно до Додатку 1 ПДР передбачені дорожні знаки пріоритету, зокрема знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня, - перед знаком.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Позивач в адміністративному позові не заперечується наявність в даному місці дорожнього знаку 2.2 ПДР України і фактично не заперечує факт проїзду без зупинки перед пунктом поста поліції.

В силу вимог, встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Проте, судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилається ОСОБА_1 , не знайшли свого документального підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, спростовано оглянутим в ході судового розгляду диском із відеозаписом.

Доказів неправомірної поведінки інспектора не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації процесуальних прав позивача, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано, і судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора незаконними у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 205, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Коломієць Михайла Сергійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Суддя: Добрєв М. В.