Справа № 565/521/20
Суддя: Демчина Т.Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/521/20
Провадження № 2-а/565/63/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Демчини Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Василюка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Василюка Володимира Миколайовича, Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 2 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Василюка Володимира Миколайовича (надалі - інспектора Василюка В.М.) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 663688 від 25.04.2020, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у п.11.5 Правил дорожнього руху лише зазначаються правила руху транспортних засобів, і вказана норма не містить будь-яких заборон, отже, не могла бути порушена позивачкою. Частина 2 ст.122 КУпАП за доводами позовної заяви не передбачає відповідальності за такий склад адміністративного правопорушення, вчинення якого їй вміняється. Під час розгляду справи було порушено право позивачки на захист, оскільки поліцейський не забезпечив участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення захисника, крім того, їй не було продемонстровано доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 20.05.2020 до участі у справі залучено другого відповідача - Вараський ВП ГУНП в Рівненській області.

У відзиві інспектора Василюка В.М . на позов зазначається, що 25.04.2020 о 15.27 ОСОБА_1 керувала автомобілем по вул.Соборній в м.Вараш Рівненської області та порушила правила розташування транспортних засобів на дорозі, а саме - рухаючись по дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, вона зайняла крайню ліву смугу, і такі її дії не були пов`язані із здійсненням випередження, об`їзду, повороту ліворуч чи розвороту. На це, як зазначається у відзиві, вказує те, що вона не вмикала покажчик лівого повороту завчасно. Такі дії не відповідають вимогам п.11.5 Правил дорожнього руху, який встановлює вичерпний перелік випадків, коли водієві дозволяється рухатись не по крайній правій смузі для руху у відповідному напрямку. Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, крім інших правопорушень, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, а тому кваліфікація дій ОСОБА_1 у протоколі є вірною. У відзиві зазначається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявила усне клопотання про перенесення розгляду справи та про бажання скористатись правом на правничу допомогу, проте письмових клопотань з цього приводу не подавала та не вчиняла дій, пов`язаних з викликом адвоката, безпідставно вимагаючи надання адвоката поліцейськими.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та пояснила, що 25.04.2020 в обідній час вона керувала автомобілем в м.Вараш Рівненської області. Рухаючись по просп.Шевченка у напрямку регульованого перехрестя, вона виконала маневр повороту праворуч на вул.Соборну. Оскільки права смуга для руху у її напрямку була зайнята припаркованими автомобілями, безпосередньо після повороту вона здійснила маневр перестроювання на ліву смугу для руху у її напрямку, по якій продовжувала рух, та мала намір здійснити маневр повороту ліворуч на вул.Т.Боровця. Під час руху вона побачила патрульний автомобіль позаду руху свого транспортного засобу, який показував їй знаки про зупинку. Виконуючи вимоги поліцейських, вона, не доїхавши до вул.Т.Боровця, поворот на яку мала намір вчинити, зупинила автомобіль. Інспектор Василюк В.М. після зупинки повідомив їй, що вона не мала права рухатись по крайній лівій смузі для руху та що своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. ОСОБА_1 вважає, що вимог Правил дорожнього руху не порушувала, та навпаки, виконуючи вимоги цих правил, завчасно зайняла крайнє ліве положення на проїзній частині для здійснення повороту ліворуч.

Інспектор Василюк В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, вважає, що водій ОСОБА_1 не мала наміри виконати маневр повороту ліворуч та вигадала це під час документування адміністративного правопорушення з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки спочатку вона зазначала причиною руху по лівій смузі для руху наявність транспортних засобів на правій смузі. ОСОБА_1 відмовилась написати письмове клопотання про перенесення розгляду справи, заявляючи про це усно, а також про те, що бажає скористатись правничою допомогою адвоката.

Представник другого відповідача - Вараського ВП ГУНП в Рівненській області до суду не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки у передбаченому КАС України порядку суд не інформував, відзив на позов не подав. На підставі ст.205 КАС України суд ухвалив про розгляд справи у відсутності представника другого відповідача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАА №663688 від 25.04.2020, винесеної поліцейським СРПП № 2 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Василюком В.М., ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у тому, що 25.04.2020 о 15.27 год. вона, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е220», н.з. НОМЕР_1 , по вул.Соборній в м.Вараш Рівненської області, порушила правила розташування транспортних засобів на дорозі, а саме: рухаючись по дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснила рух по крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушила п.11.5 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Частиною 1 статті 7 вищезазначеного Закону передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як вбачається зі змісту ч.2, 4 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 59 Конституції України передбачено право кожної особи на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Із змісту позовної заяви, пояснень позивача в судовому засіданні, змісту відзиву, пояснень в судовому засіданні інспектора Василюка М.В. , наданого до відзиву відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявляла клопотання про забезпечення участі у розгляді справи захисника.

Суд погоджується з доводами відповідача - інспектора Василюка М.В. про те, що законодавством про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язку уповноваженої особи органу поліції забезпечити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника при розгляді справи про адміністративне правопорушення, за винятком випадків адміністративного затримання особи та застосування до особи адміністративного арешту. З цих підстав суд відхиляє доводи позивачки про правомірність її вимог до поліцейських забезпечити їй захисника для розгляду справи, та про безпідставне відхилення таких вимог поліцейським.

Разом з тим, питання самостійного залучення особою захисника об`єктивно потребує певного часу. Крім того, статтею 19 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачений порядок розгляду звернень про безоплатну вторинну правову допомогу: у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги. Незалежно від виду правничої допомоги, очевидним є те, що особа, яка її потребує, не зможе скористатися таким правом під час скороченого провадження. Лише заявивши клопотання про перенесення розгляду справи, можна реалізувати в подальшому своє право на отримання правничої допомоги, у тому числі безоплатної вторинної правової допомоги.

Із змісту позовної заяви, пояснень позивача в судовому засіданні, змісту відзиву, пояснень в судовому засіданні інспектора Василюка М.В. , а також наданого до відзиву відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявляла клопотання про перенесення розгляду справи.

Проте, як вбачається з відзиву та відеозапису, таке клопотання ОСОБА_1 інспектором Василюком М.В. було відхилене з підстав неподання його в письмовій формі. В обґрунтування такої позиції поліцейський у відзиві посилається на положення Закону України «Про звернення громадян», ст.3 якого визначає клопотання як письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Проте під час розгляду справи про адміністративне правопорушення застосуванню підлягають процесуальні норми, які регламентують провадження у справах про адміністративні правопорушення, що містяться у Розділі IV КУпАП.

Право осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, на заявлення клопотань передбачено у ст.ст.250, 268-271, 273 КУпАП, і даний нормативно-правовий акт не містить застережень щодо обов`язкової письмової форми таких клопотань. Разом з тим, статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім інших, питання про те, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відтак, ОСОБА_1 мала право усно заявити клопотання про перенесення розгляду справи з метою надання їй можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, і таке її клопотання підлягало розгляду до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, таке клопотання ОСОБА_1 задоволене не було, і справу розглянуто без надання їй часу, достатнього для залучення до провадження адвоката. Такими діями відповідача позивачку було позбавлено можливості реалізувати право на захист, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови через істотні порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.293 КУпАП.

У позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає, на прийнятті якого з вищезазначених рішень після скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення вона наполягає.

Вирішуючи питання щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також питання доведеності вчинення позивачкою цього адміністративного правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до п.11.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пунктом 11.5 вищезазначених Правил передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Системний аналіз п.п.11.2 та 11.5 Правил дорожнього руху дає підстави для висновку, що за загальним правилом водії транспортних засобів на дорогах, які мають дві та більше смуги для руху в одному напрямку, зобов`язані рухатись по крайній правій смузі для руху. Виключеннями з цього правила є випадки, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом, а також якщо праві зайняті, крім того, для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відтак, недодержання положень п.11.5 Правил дорожнього руху може утворювати правопорушення, передбачене КУпАП, у зв`язку з чим доводи позивачки щодо того, що вказану норму Правил неможливо порушити, оскільки вона не встановлює будь-яких заборон, суд відхиляє як неспроможні. Разом з тим, зміст п.11.5 Правил дорожнього руху не виключає можливості руху транспортного засобу по лівій смузі для руху, отже, обставини додержання при цьому положень вказаного пункту Правил повинні бути перевірені при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, крім інших порушень, за порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині. Виїзд на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку за відсутності встановлених у п.11.5 Правил дорожнього руху обставин, які дозволяють такий маневр, є порушенням розташування транспортних засобів на проїзній частині, а тому утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Отже, суд відхиляє викладені ОСОБА_1 у позовній заяві доводи щодо невірної кваліфікації таких дій.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив пояснення ОСОБА_1 про те, що вона, рухаючись по вул.Соборній в м.Вараш Рівненської області, здійснила маневр перестроювання з правої на ліву смугу для руху з метою завчасно підготуватись до виконання маневру повороту ліворуч на вул.Т.Боровця. Разом з тим, пояснення цього свідка не враховувались під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.9.2, 9.4 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

З наданого суду відеозапису руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що права смуга для руху у напрямку руху даного транспортного засобу по вул.Соборній в м.Вараш Рівненської області була вільна. Крім того, на відеозаписі видно, що позивачка, рухаючись по лівій смузі для руху по вказаній дорозі, за 100-50 м до повороту на вул.Т.Боровця сигнал покажчиком лівого повороту не подавала, натомість увімкнула покажчик правого повороту та здійснила поворот направо у район житлової забудови по м-ну Перемоги, де зупинила автомобіль. В судовому засіданні позивачка пояснила, що такий маневр здійснила на вимогу поліцейських про зупинку, а покажчик лівого повороту не встигла увімкнути, оскільки поліцейськими їй був поданий сигнал про зупинку. Момент подання такого сигналу на відеозаписі не відображений.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості. Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, у тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

За таких обставин, враховуючи, що у даному випадку передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення не закінчились, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає направленню на новий розгляд до компетентного органу, під час якого слід опитати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідити усі відеозаписи події та надати правову оцінку усім доказам у їх сукупності, за результатами чого прийняти обґрунтовану постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.9, 77, 139, 242, 244-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 122, 251-252, 258, 268, 278, 293 КУпАП, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ) задовольнити.

Скасувати постанову Вараського відділу Головного управління Національної поліції у Рівненській області (місцезнаходження: 34400, м.Вараш Рівненської області, вул.Правика, 5) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №663688 від 25 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до Вараського відділу Головного управління Національної поліції у Рівненській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вараського відділу Головного управління Національної поліції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина