Справа № 1.380.2019.006415
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006415 пров. № А/857/1456/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, прийняте суддею Кухар Н.А., у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження у справі № 1.380.2019.006415 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії за вислугу років протиправною; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок йому пенсії за вислугу років у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 22.10.2019 №18/912 про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95 ВР у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на грудень 2002 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.01.2016 з урахуванням проведених раніше виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, прийнятим в порядку спрощеного провадження, позов задоволено.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років протиправною.

Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 22.10.2019 №18/912 про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" ( із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95 ВР у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на грудень 2002 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.01.2016 з урахуванням проведених раніше виплат.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що у позивача відсутнє права на перерахунок пенсії, так як станом на дату звернення позивача, Кабінетом Міністрів України не визначено умов та порядку проведення перерахунку, тобто відсутній механізм такого проведення. Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року зазначено, що у пенсійного органу немає законодавчо-визначених підстав та правового механізму для перерахунку.

Позивач звільнений з роботи з 23.10.2014 з посади начальника відділу прокуратури Львівської області, відповідно і перерахунок пенсії за вислугу років було проведено, згідно довідки у якій зазначено посаду начальника відділу прокуратури Львівської області станом на 01.12.2015.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що виявив помилку в довідці від 13.05.2016 №18/946, а саме прокуратурою Львівської області видано довідку про заробітну плату для звернення щодо перерахунку пенсії з посади, яку він обіймав на час звільнення - начальника відділу, а не з посади, з якої вийшов на пенсію - заступника прокурора області - начальника слідчого управління прокуратури Львівської області.

Просить залишити без змін рішення суду.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.12.2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України, як отримувач пенсії за вислугу років на підставі ст.50-І Закону України "Про прокуратуру" (у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ, що діяла станом на грудень 2002 року) у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Після призначення пенсії продовжував працювати в органах прокуратури на різних посадах. На час виходу на пенсію позивач обіймав посаду заступника прокурора Львівської області - начальника слідчого управління прокуратури Львівської області.

Постановою Франківського райсуду м.Львова від 14.09.2016 р. визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова стосовно відмови у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на грудень 2002 року) на підставі довідки прокуратури Львівської області від 13.05.2016 року №18/946 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку та зобов"язано провести перерахунок пенсії за вислугу років позивачу у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно довідки з прокуратури Львівської області від 13.05.2016 року №18/946 про заробітну плату з 19.05.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на грудень 2002 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.01.2016р. з урахуванням проведених раніше виплат. Рішення суду виконане в повному розмірі.

31 жовтня 2019 року позивач подав заяву відповідачу щодо перерахунку пенсії, так як виявив помилку у тому, що прокуратурою видано довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії з посади, яку позивач обіймав на час звільнення, а не з посади, з якої позивач вийшов на пенсію.

07 листопада 2019 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії через відсутність підстав у зв"язку з набранням 15.07.2015 року чинності Закону України "Про прокуратуру", згідно з яким пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється ч.20 ст.86 зазначеного Закону, де зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Так як, прокуратурою Львівської області допущено помилку при видачі довідки від 13.05.2016 року №18/946 про заробітну плату позивача. У позивача виникло право на перерахунок пенсії відповідно до норм законодавства та довідки прокуратури Львівської області від 22.10.2019 №18/912 про заробітну плату.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пенсія за вислугу років призначена позивачу з 21.12.2010 року відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон України № 1789-ХІІ).

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 01.01.2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 50-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам пенсій є наслідком того, що відповідач не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку пенсії позивача.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи наведені положення джерел права, з 01.12.2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, колегія суддів зазначає, що пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Наведене вище узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року у справі № 127/11766/16-а.

Судом встановлено, що позивач шляхом звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, згідно нової довідки прокуратури Львівської області від 22.10.2019 №18/912, покликається на ту обставину, що виявив помилку, допущену прокуратурою Львівської області при видачі довідки від 13.05.2016 №18/946 в розмірі його заробітної плати, а тому не вважає, що такий перерахунок пов`язаний із підвищенням заробітної плати, а фактично слід виправити виявлену помилку, і відповідно провести перерахунок до рішення Франківського районного суду м.Львова від 14.09.2016 р.

Колегія суддів вважає, що фактично позивач у завуальованій формі, просить провести перерахунок пенсії, у зв`язку з наданням іншої довідки, з якої вбачається більший розмір заробітної плати, посилаючись на помилковість довідки з якої районної суд вже зобов`язав провести перерахунок та виплату пенсії.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що згідно довідки прокуратури Львівської області №18/925вих-18 від 31.10.2019 вбачається, що позивач працював заступником прокурора Львівської області в період з 06.08.1999 по 11.09.2002, а з 12.09.2002 по 29.06.2004 заступником прокурора Львівської області - начальником слідчого управління (а.с.16). В той час, коли ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку з 02.12.2002 року, тобто позивач на момент виходу на пенсію обіймав посаду заступника прокурора Львівської області - начальника слідчого управління, а не як зазначає позивач - заступник прокурора Львівської області, а, відтак, видавались довідки про заробітну плату начальника відділу, з чим погоджувався тривалий час позивач.

З врахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач правомірно відмовив позивачу в такому перерахунку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

керуючись ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 1.380.2019.006415, - скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула