Справа № 120/1301/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 червня 2020 р. Справа № 120/1301/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Механізована Компанія" до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна механізована компанія" ( далі- ТОВ "Будівельна механізована компанія", позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі- управління, відповідач 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека, відповідач 2) із адміністративним позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати постанови №151506, №151507 від 24.12.2019 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 24.12.2019 р. управлінням на підставі актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач не погоджується із спірними постановами та вказує, що на перевезення подільних вантажів дозвіл не видається, про що йому надано роз`яснення Департаментом патрульної поліції НПУ.

Окрім того, позивач зазначає, що талони зважування не можуть свідчити про реальну вагу автомобілів, оскільки з таких не можливо встановити, що піддавалось зважуванню транспортний засіб із причіпом чи лише причіп. Також, в актах від 15.11.2019 р. не вірно вказано й маршрут, який в дійсності був пройдений транспортними засобами товариства.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.04.2020 р. від представника Укртрансбезпеки надійшов відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що 15.11.2019 р. проведено габаритно-ваговий контроль та під час зважування транспортного засобу марки MAN TGX 18.440 встановлено фактичне навантаження на строєну вісь з одиничним шинами 23,35 тон при допустимих 22 т. Окрім того, при зважуванні автомобіля марки MAN TGS 19.440 виявлено, що навантаження на строєну вісь з одиничними шинами 26,15 тон при допустимих 22 т. Отже, в ході контролю встановлено перевищення вагових параметрів транспортним засобами, відтак оскаржувані постанови є правомірними.

Від Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області відзиву не надійшло, хоча ухвала про відкриття провадження надійшла до нього 06.04.2020 р., про що свідчить рекомендоване поштове відправлення.

23.04.2020 р. надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідачем не надано доказів того, що позивачем не виконано обов`язок щодо навантаження, розміщення і закріплення сипучого вантажу. Також вказав, що при обрахунку відстані згідно витягу з інтернет ресурсу взятого управлінням, відстань становить 203 км, а не 210 км, як зазначено в актах про перевищення транспортними засобами від 15.11.2019 р.

04.05.2020 р. надійшли заперечення представника Укртрансбезпеки, в яких вказав, що перевізник під час розгляду адміністративної справи не прибув та жожних доказів на спростосування факту перевищення транспортними засобами вагових параметрів не надав. Також вказав, що рух транспорту вагові параметри якого перевищені заборонений.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна механізована компанія" є власником наступних транспортних засобів:

- марки MAN, моделі: TGX 18.440, типу: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та марки: LANGENDORF, моделі: SKS-HS 24/28, типу: спеціалізований напівпричіп Н/ПР - самоскид Е, реєстраційний номер: НОМЕР_2 ;

- марки MAN, моделі: TGS 19.440, типу: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та марки: CARNEHL, моделі: CHKS-HH, типу: спеціалізований напівпричіп Н/ПР - самоскид Е, реєстраційний номер: НОМЕР_4 .

15.11.2019 року службовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, у рамках здійснення заходів державного нагляду (контролю), шляхом проведення рейдової перевірки, проведено габаритно-ваговий контроль транспортних засобів марки MAN TGX 18.440 та транспортного засобу марки MAN TGS 19.440.

За результатами габаритно-вагового контролю, складено довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.11.2019 року № 0012468, №СЕ0012496 та акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №СЕ0002413, №0002406 від 15.11.2019 р., на підставі яких проведено розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна механізована компанія" нарахована плата за проїзд у загальному розмірі 424,20 євро.

15.11.2019 року службовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області складено акти №СЕ194464, СЕ194300 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено про виявлені порушення, що полягають у наданні послуг з перевезення великовагового вантажу без оформлення відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд.

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт постановами начальника Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 24.12.2019 року №151506, №151507 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна механізована компанія" застосовано адміністративно-господарський штрафи у сумі 17000 грн. та 8 500 грн.

Не погодившись із даними рішеннями, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно пункту 4 зазначеного Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, регламентується Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі -Порядок №1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи (п. 3 Порядку №1567 ).

Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, ватові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, процедура здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок № 879).

Так, в розумінні підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року (далі - Правила №30) визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, із положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, випливає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Із положень пункту 4 Правил №30 випливає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Водночас, абзац третій пункту 22.5 Правил дорожнього руху взагалі забороняє рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на строєну вісь понад 22 т або фактичною масою понад 40 т у разі перевезення подільних вантажів.

Варто звернути увагу на тому, що нормативно-правове визначення "подільних вантажів" відсутнє, однак, у частині першій статті 183 Цивільного кодексу України наведено визначення "подільної речі", під якою розуміється річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

У ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що транспортний засіб, що належить на праві власності позивачу, 15.11.2019 року здійснював перевезення подільного вантажу - АСГ.Др.Щ.А.Н.П., що підтверджується актами про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №СЕ0002413, №0002406 від 15.11.2019 р., та не заперечується сторонами.

Таким чином, зважаючи на те, що об`єкт перевірки здійснював перевезення подільного вантажу, тому відповідно до абзацу 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух такого транспортного засобу з перевищенням вагових нормативів заборонено, що не потребувало отримання дозволу, який давав би право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Підтвердженням цього слугує лист Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1093зі/41/27/02-2019 від 10.09.2019 року.

За наведених обставин висновки, зроблені службовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області в актах проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2019 року , у частині відсутності дозволу, який би давав право на рух транспортного засобу, є необґрунтованими та спростовуються наведеними вище аргументами.

Як наслідок, постанови, що оскаржуються, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки підставами їх прийняття є висновки, які містяться в актах перевірки від 15.11.2019 року №СЕ194464, СЕ194300.

З приводу посилань представника позивача на те, що талони зважування від 15.11.2019 року, не можуть вважатися належними доказами ваги транспортних засобів та напівпричепів з огляду на те, що у вказаних талонах відсутня інформація щодо здійснення зважування транспорту разом із напівпричепом, адже у ньому відсутні відомості про назву та реєстраційний номер причепу, слід зазначити наступне.

Так, талони зважування складено на транспортні засоби з реєстраційними номерамм НОМЕР_3 та НОМЕР_1 . Водночас, зі змісту актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №СЕ0002413, №0002406 від 15.11.2019 р. та довідок про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.11.2019 року № 0012468, №СЕ0012496 видно, що фактично перевірялися:

- транспортний засіб марки: MAN, моделі: TGX 18.440, типу: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер: НОМЕР_1 та марки: LANGENDORF, моделі: SKS-HS 24/28, типу: спеціалізований напівпричіп Н/ПР - самоскид Е, реєстраційний номер: НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки: MAN, моделі: TGS 19.440, типу: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та марки: CARNEHL, моделі: CHKS-HH, типу: спеціалізований напівпричіп Н/ПР - самоскид Е, реєстраційний номер: НОМЕР_4 .

Отже реквізити ТЗ про які йдеться у актах перевірки та талонах не є ідентичними.

Стосовно не вірного визначення відстані пройденої автомобілями, то тут суд враховує, що зазначена відстань обраховувалася працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області з врахуванням відстані між місцем, де здійснювалося навантаження вантажу до місця розвантажання за даними електронної карти "Googlе maps", що становить 210 км. Відтак, суд погоджується, що розрахована співробітниками контролюючого органу пройдена автомобілем відстань є обґрунтованою, вірно визначеною та становить 210 км.

При цьому, суд не приймає до уваги лист №03-05 від 03.03.2020 р., оскільки, як видно із даних сайту https://della.ua/distance відстань між м.Новодністровськ Чернівецької області та с.Нова Красношора Чернівецької області становить 203 км, а не 188 км.

Окремо, суд акцентує увагу, що відповідачем 1 не надано письмової позиції (відзиву) щодо заявлених позовних вимог із підтверджуючими документами, які спростовують доводи позивача, у зв`язку із чим , суд зазначає про наступне.

Згідно частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як видно із матеріалів справи, ухвалою від 30.03.2020 р. відкрито провадження у справі та встановлено відповідача 15 - денний термін на надання відзиву із наданням належним чином завірених копій матеріалів перевірки, що стали підставою для прийняття спірного розрахунку.

Дана ухвала отримана відповідачем 1 06.04.2020 р., відтак кінцевий термін подання відзиву збіг 21.04.2020 р., при цьому станом на 29.05.2020 р. такого ( відзиву) не надійшло, що кваліфікується судом, як визнання позову.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, беручи до уваги, що визнання позову не суперечить закону і не порушує чиї -небудь права, свободи і інтереси, суд доходить висновку, що спірні постанови прийняті Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області є протиправними і підлягають скасуванню. А отже, позов в частині вимог заявлених до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області підлягає задоволенню, що виключає задоволення даних вимог заявлених до Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню судові витрати понесені позивачем у даній справі в загальній сумі 2 102 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № №151506, №151507 від 24.12.2019 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна механізована компанія" (, адреса: вул. Б. Хмельницького, 1Б, с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222) судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (прос.Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна механізована компанія" (, адреса: вул. Б. Хмельницького, 1Б, с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222);

Відповідач 1: Державна служба України з безпеки на транспорті (прос.Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Відповідач 2: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, Вінницька область, 21036) .

Рішення у повному обсязі виготовлене: 01.06.2020 року

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна