Справа № 816/1892/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 816/1892/18

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:
головуючого судді Чеснокової А.О.,
суддів Бойка С.С., Слободянюк Н.І. ,
за участі:
секретаря судового засідання Безеги А.А.,
представника позивача Руль М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 816/1892/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

04 червня 2018 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
У позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 38/03-14/2 від 30.03.2018 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 28 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 816/1892/18 - без змін.
10 травня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява про перегляд рішення суду від 10 липня 2018 року у справі № 816/1892/18 за виключними обставинами.
В обґрунтування вищевказаної заяви ініціатор звернення зазначив, що Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вирішено визнати такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Листом від 13 травня 2019 року позивача повідомлено про неможливість розгляду поданої ним заяви до повернення справи № 816/1892/18 з суду касаційної інстанції.
08 травня 2020 року справа № 816/1892/18 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі № 816/1892/18, допущено заміну первинного відповідача у справі - Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області (), справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи колегією у складі трьох суддів.
22 травня 2020 року судом одержано відзив Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на заяву ОСОБА_1 , у якому представник відповідача просив у задоволенні заяви відмовити повністю. Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесені зміни до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210. Цими змінами поширено формулу розрахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, зокрема, військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03 липня 2019 року. А тому заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не відповідає чинному законодавству.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, у відзиві просив розглядати справу без участі його представника.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує пенсію по інвалідності, призначену в порядку Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу з 11 листопада 1970 року по 15 листопада 1972 року, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 /а.с. 32-35/, копією довідки Хорольського районного військового комісаріату від 30 червня 2004 року № 248 /а.с. 39/ та копією довідки Хорольського районного військового комісаріату від 04 травня 2018 року № 96 /а.с. 14/. Разом з тим, згідно відомостей зазначених у довідці Хорольського районного військового комісаріату від 30 червня 2004 року № 248, позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини з перебуванням в зоні відчуження з 08 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року /а.с. 39/.
Позивач звернувся до Лубенського ОУПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії від 28 березня 2018 року, у якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с. 47/.
Рішенням від 30 березня 2018 року № 38/03-14/2 відповідач відмовив гр. ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії згідно статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки заявник приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби /а.с. 46/.
Не погодившись з відмовою відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу в армії, а тому відсутні підстави для перерахунку йому пенсії відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Суд апеляційної інстанції погодився з цими висновками та зазначив, що частина третя статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають одному з таких критеріїв: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.
Надаючи правову оцінку вимогам заявника, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 листопада 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Частиною третьою статті 59 цього закону у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Разом із цим, рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Проаналізувавши наведені вище положення чинного законодавства, колегія суддів зауважує, що ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною норми закону, який застосований судом до спірних відносин, є підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами.
Водночас норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Колегія суддів враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 визначено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з 25 квітня 2019 року - з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Отже, з 25 квітня 2019 року частина третя статті 59 Закону № 796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року."
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу з 11 листопада 1970 року по 15 листопада 1972 року, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 /а.с. 32-35/, копією довідки Хорольського районного військового комісаріату від 30 червня 2004 року № 248 /а.с. 39/ та копією довідки Хорольського районного військового комісаріату від 04 травня 2018 року № 96 /а.с. 14/.
Водночас, згідно відомостей зазначених у довідці Хорольського районного військового комісаріату від 30.06.2004 № 248, позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини з перебуванням в зоні відчуження з 08 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року /а.с. 39/.
У примітці до статті 10 Закону № 796-XII зазначено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявник з 25 квітня 2019 року має право на призначення пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-XII як військовослужбовець, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та з огляду на це отримав інвалідність.
Представник відповідача у своєму відзиві не заперечує, що згадані вище положення поширюються на ОСОБА_1 , як на учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, військовозобов`язаного, призваного на військові збори.
У свою чергу, відсутні також підстави для застосування положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII у редакції Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 оку № 1-р(II)/2019 до дати ухвалення цього рішення. Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, закріплений у статті 58 Конституції України.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що заявник з 25 квітня 2019 року має право на призначення пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року (у цьому випадку 01 січня 2019 року).
Позивач продовжує наполягати на призначенні пенсії на підставі цієї норми закону.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами продовжує існувати спір щодо перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року.
Щодо посилань представника відповідача у своєму відзиві від 22 травня 2020 року на те, що управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03 липня 2019 року, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" /набрала чинності 01 липня 2019 року/ внесені зміни до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210, яким поширено формулу розрахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, зокрема, на військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів), і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
З наданого відповідачем рішення про перерахунок пенсії від 18 липня 2019 року № 82 вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснило перерахунок ОСОБА_1 на підставі рішення суду з 03 липня 2019 року (як ліквідатору І категорії, інваліду внаслідок аварії на ЧАЕС, ліквідатору ЧАЕС, військовослужбовцю/військовозобов`язаному) /а.с. 151/.
Натомість, відповідач, не заперечуючи права позивача на пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, не надав до суду доказів перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 25 квітня 2019 року як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
За таких обставин, колегія суддів, виходячи із завдань адміністративного судочинства, враховуючи наявність підстави для перегляду рішення суду у цій справі за виключними обставинами, вважає за необхідне скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області перерахувати позивачу пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні позову в іншій частині належить відмовити, оскільки станом на момент ухвалення відповідачем рішення від 30 березня 2018 року № 38/03-14/2 заявник не мав права на проведення перерахунку пенсії і таке право у нього виникло лише з 25 квітня 2019 року.
Відтак, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами належить задовольнити.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписами пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI заявник звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою, яка віднесена до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідач доказів понесення у зв`язку з розглядом цієї справи судових витрат не надав.
Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262, 263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України,
В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 816/1892/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 816/1892/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 (с. Трубайці, Хорольський район, Полтавська область, 37861, рнокпп НОМЕР_2 ) до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 (с. Трубайці, Хорольський район, Полтавська область, 37861, рнокпп НОМЕР_2 ) пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 29 травня 2020 року.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова
суддя суддя Н.І. Слободянюк С.С. Бойко