Справа № 711/676/20
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/676/20
Провадження № 2-а/691/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участі секретаря судових засідань Кочетової І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище, Черкаської області, позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Решетило О.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач на підставі ч.6 ст.121, ч.1 ст.247 КУпАП, ПДР України, ст. ст. 159, 160, 161 КАС України, ст. ст. 288, 293 КУпАП, звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 4-ї БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 689392, винесеної 26.01.2020 року.

В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно постанови інспектора поліції серії ДП18 № 689392, його, піддано адміністративному стягненню за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Зазначена постанова мотивована тим, що він, 26.01.2020 о 20 год. 56 хв. в темну пору доби керував автомобілем SCODA Fabia, державний номер НОМЕР_1 , в якого не освітлювався задній номерний знак, що не давало чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив підпункт «в» п.2.9 ПДР. Вважає, що застосоване до нього постановою інспектора поліції стягнення у вигляді штрафу у 170 (сто сімдесят) гривень є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності (згідно ст.9 КУпАП), що мотивоване наступним: 26.01.2020 увечері, будучи за кермом свого автомобіля, перед початком руху ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Факт роботи освітленого номеру перед початком руху можуть підтвердити всі три пасажири, двоє з їх власноруч клали свої речі у багажник автомобілю, на кришці якого і розташований номерний знак. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про працююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху не міг знати можливу несправність. Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу. Після того, як близько 20:30 год. зупинив автомобіль на вимогу поліції на трасі і дізнався у інспектора про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття, враховуючи неможливість його (освітлення номеру) негайно відремонтувати посередньо через пізній час, мав законний намір продовжити рух до місця стоянки у м. Полтава, застосувавши всі необхідні заходи безпеки, однак, не дивлячись на всі спроби пояснити вищевказані обставини та на показання свідків, інспектор поліції ігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових - умислу чи необережності - та, всупереч твердженням ст.9 КУпАП, склав постанову, навіть не надавши можливості усунути несправність. Крім того, зупиняв інспектор Захарченко, який представився не належним чином, а протокол склала сержант Решетило, яка взагалі не представлялася, а винесла складений протокол, з якого дізнався, її прізвище, звання та місце роботи.

До судового засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача у зв`язку з карантином, вказує про підтримання позову, просить задовольнити, та при вирішенні врахувати відповідь на відзив.

Відповідач повідомлена належно, клопотала про розгляд справи за її відсутності, проти адміністративного позову заперечує в повному обсязі, відмовити в його задоволенні в повному обсязі, та надіслала відзив на позов. Відзив на позов мотивований тим, що 26.01.2020 року нею, поліцейською роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Решетило Оксаною Миколаївною винесено постанову серії ДП18 № 689392 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 20 год. 45 хв. на 84 км а/д М-22 Полтава-Олександрія керував транспортним засобом SCODA Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , державний номерний знак якого не підсвічувався у темну пору доби, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП. В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснював рух на, вказаному вище, транспортному засобі. Так само, не заперечується позивачем, що номерний знак його автомобіля був неосвітленим у темну пору доби. Поряд з цим, доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ним перед початком руху було перевірено технічну справність транспортного засобу, не спростовують факту вчиненого правопорушення, не звільняють водія від адміністративної відповідальності та свідчать про хибне тлумачення позивачем норм законодавства та суперечать вимогам Правил дорожнього руху. Окрім того, просить суд звернути увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення, для правильного вирішення справи. В обґрунтування доводів щодо перевірки технічної справності світлових приладів на ТЗ до початку руху позивач жодних доказів не надає. Таким чином, пояснення позивача не спростовують факту вчиненого правопорушення, свідчать про те, що водій, в супереч вимогам п.п. 2.3 «б» ПДР, ст.16 Закону України «Про дорожній рух», не був уважним під час руху на транспортному засобі та не стежив за його технічним станом. З урахуванням встановленого п.п. "б" п. 2.3 ПДР обов`язку водія під час керування стежити за технічним станом транспортного засобу та об`єктивну можливість виявити вказану несправність, доводи позивача про те, що він не знав про цю обставину, не можуть свідчити про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та наявність підстав, що істотно пом`якшують його відповідальність. Відеозапис, доданий позивачем до адміністративного позову не може бути прийнятий судом як належний, достовірний та достатній доказ по справі в порядку ст. ст. 73 - 76 КАС України, оскільки даний відеозапис не містить посилання на дату та час його здійснення, а також не містить інформації щодо предмета доказування та не дає змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження доводів викладених в адміністративному позові до позовної заяви, в порядку ч.4 ст.161 КАС України, позивачем не додано. Тому, пояснення позивача слід сприймати критично, як єдиний спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Під час патрулювання 26.01.2020 року на а/д М-22 Полтава - Олександрія було виявлено та зупинено транспортний засіб SCODA FАВІА з номерним знаком НОМЕР_1 , який був неосвітлений у темну пору доби. На місці зупинки ТЗ позивача, в порядку ст.279 КУпАП, представилась, повідомила водію про порушення ним Правил дорожнього руху. Під час з`ясування фактичних обставин справи водій виявленого інспектором патрульної поліції правопорушення, а саме відсутність освітлення номерного знаку, не заперечував, цікавився чи передбачена за дане правопорушення санкція у вигляді попередження (файл НОМЕР_2 ). Усні пояснення водія не спростовували факту вчиненого правопорушення та суперечили вимогам п.п. 2.9 «в» ПДР України, усунути технічну несправність на місці позивач не намагався. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. На місці розгляду справи водій письмових пояснень не надавав. Жодних клопотань не заявляв. Пасажири, які перебували в салоні автомобіля позивача жодних пояснень надавати бажання не виявляли. Будь-яких доказів на дотримання водієм правил дорожнього руху, в порядку ст.268 КУпАП, на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем надано не було. Таким чином, було прийнято до уваги порушення позивачем ПДР України, усні пояснення позивача, які відповідно до ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, з`ясовано всі фактичні обставини, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП. Позивачу було оголошено постанову негайно після розгляду справи, повідомлено про порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки, порядок сплати адміністративного штрафу та надано копію постанови. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що всі вимоги ним були виконані, про що повідомив інспектору поліції, який його зупинив. Але інспектор Захарченко представився не належним чином (це зафіксовано на відео, яке додав у позові, відповідно до ч.4 ст.161 КАС України). Якщо переглянути відео докази з його пристрою, та з нагрудної камери Решетило Оксани Миколаївни , стає очевидним факт порушення розгляду справи, а саме: зупинку транспортного засобу здійснив інспектор поліції, який не представився належним чином, озвучив причину зупинки, але не зміг надати доказів правопорушення, не прийняв до уваги його заяву, про те, що перед виїздом з населеного пункту ним було перевірено стан автомобіля, та виконано п. п. 2.3 «б» ПДР України чим порушив пункти 9, 10 зазначеної вище Інструкції, розгляд справи проводила Решетило Оксана Миколаївна , яка взагалі не представилась, чим порушила пункт 9,10 Інструкції, під час розгляду справи не опитала пасажирів, які були свідками, як перевіряв технічний стан автомобіля на предмет освітлення. Вони саме готувались пакувати свої речі в багажник. Вважає, що як водій, виконав ст.16 Закону України «Про дорожній рух», та не порушив п. п. 2.9 «в» ПДР України. Особисто впевнився, що все справне, не взяла до уваги того, що в його автомобілі не передбачено попередження водія на дошці приборів про відсутність освітлення номерного знаку, тому, контролювати освітлення номерного знаку під час руху неможливо, проте виконав вимоги п. п. 2.3 «б» ПДР України, попередньо оглянувши технічний стан автомобіля, виїжджаючи з населеного пункту Кременчук, сержант винесла постанову без його присутності, не надала доказів скоєного правопорушення, та передчасно, не ознайомивши його з матеріалами справи, запропонувала надавати пояснення, або викликати адвоката. Тобто порушила процедуру розгляду справи, що призвело до необхідності розглядати справу в суді. Автомобіль знаходився у відмінному технічному стані, відповідно до ПДР 2020 п. п. 31.4.3 освітлення номерного знаку не забороняє експлуатацію транспортного засобу. Про свій намір доїхати до міста Полтава, перевірити наявність несправності, та усунути можливу несправність, якщо така дійсно виникла (в нього були сумніви щодо несправності), повідомив інспектора, який зупинив, це видно на відео, яке додав. На відео, яке надає Решетило О.М. видно, що мигають аварійні вогники, а номерний знак не освітлюється. Це не є доказом несправності освітлення номерного знаку. Доказів, що знак не освітлювався під час руху, коли були включені габаритні вогні, не надано ні під час розгляду справи на місці ні у відзиві. На пропозицію вийти з автомобіля відмовився, так як це відбувалося поза населеним пунктом в темну пору. Не відчував себе в повній безпеці, так як не представилися належним чином, поводилися невпевнено, виникла підозра, що це бандити, які хочуть виманити з машини, а потім нею заволодіти, не визнав приписаного правопорушення, це видно з відеозапису, який надала інспектор Решетило О.М. переглянувши можна побачити, як задає питання де можна написати, що не погоджується. Відеозапис, який надав дійсно не містить посилання на дату та час, але співпадає із записом, що був зроблений нагрудною камерою інспектора патрульної поліції Решетило Оксани Миколаївни, тому дату та час не важко встановити, та тільки суд має право вирішувати чи може бути доказ прийнятий судом. Таким чином, відзив на адміністративний позов є надуманим, необґрунтованим, бездоказовим, з підтасовкою фактів, обманом суду. Вигадкою є те, що нібито освітлення номерного знаку було відсутнє, нібито погодився з порушенням, нібито не намагався усунути несправність. Відео надані ним спростовують ці вигадки, а відео, надані інспектором поліції Решетило О.М. свідчать про її некомпетентність, упередженість та перевищення службових повноважень. Цей відзив приховує істинну картину, аби захистити працівника поліції Решетило О.М..

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позову, відповіді на відзив, матеріали справи, урахувавши думку сторін, що висловлена у заявах, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

26.01.2020 року інспектор патрульної поліції 4-ї БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержант поліції Решетило Оксана Миколаївна, винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 689392, відповідно до якої, ОСОБА_1 26.01.2020 року о 20:45год. на а/д Полтава Олександрія М-22 на 84 км керував ТЗ державний номер якого не підсвічувався у темну пору доби, чим порушив п. п. 2.9 «в» ПДР України, за що відповідно до вимог ч.6 ст.121 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн..

Поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (ст.31 Закону України "Про Національну поліцію"). Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ч.1 ст.40 ЗУ "Про Національну поліцію").

Відповідно до "Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції" затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016 року, поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

Поліцейський в своїй діяльності керується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (в тому числі ст.121 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м. Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.6 ст.121 КУпАП).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1 ч.1 ст.35 ЗУ "Про національну поліцію").

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Судом, з матеріалів справи, а саме відеозаписів наданих сторонами, встановлено та не заперечується позивачем, що коли працівники поліції зупинили його транспортний засіб, державний номер останнього не підсвічувався, тобто керував транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), чим порушив вимоги п.2.9 «в» Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, однак позивач зазначає, що перед виїздом здійснив перевірку транспортного засобу, автомобіль був в технічно справному стані, освітлювальний прилад автомобіля вийшов з ладу під час руху, з незалежних від нього обставин, виявився в технічно несправному стані, що і стало причиною не освітлення номерних знаків, водночас водієві було повідомлено про розгляд справи, роз'яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. На місці розгляду справи водій письмових пояснень не надавав, клопотань не заявляв, пасажири, які перебували в салоні автомобіля позивача жодних пояснень надавати бажання не виявляли.

Таким чином, відповідачем правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 № 689392 від 26.01.2020 року, відповідач діяла обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання щодо меж накладення стягнення та можливості застосування звільнення порушника від відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст.33 КУпАП).

Статтею 22 КУпАП передбачена можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення. Згідно цієї статті, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України за №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.

Під малозначністю правопорушення слід розуміти таку дію чи бездіяльність, що формально містить ознаки адміністративного правопорушення, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь протиправних дій, зокрема те, що позивач керував автомобілем в технічно справному стані, відсутність освітлення номерного знака, в момент вчинення правопорушення не залежало від його волі, та відсутність спричинення істотної шкоди правам та інтересам інших осіб таким правопорушенням, суд приходить до висновку про малозначність допущеного позивачем адміністративного правопорушення та можливість досягнення у даному випадку виховних і превентивних цілей без застосування адміністративного стягнення, а тому звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП та вважає за можливе обмежитися усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом «в» п.2.9 ПДР, Законом України "Про Національну поліцію", Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, ст. ст. 1, 9, 22, 23, 33, 121 ч.6, 222, 258, 276, 283, 287 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6 - 11, 72 - 77, 90, 94, 99, 241 - 246, 250, 251, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Решетило О.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову інспектора патрульної поліції 4-ї БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержанта поліції Решетило Оксани Миколаївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 689392 від 26.01.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 170 грн., змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Городищенський районний суд Черкаської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. П. Синиця