Справа № 803/173/16
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 травня 2020 року ЛуцькСправа № 803/173/16
Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
суддів Димарчук Т.М., Костюкевича С.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, Державну митну службу України та спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Міністерства доходів і зборів України про скасування наказу від 20 січня 2016 року №4-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення на посаді першого заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, стягнення з Державної фіскальної служби України середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 20 січня 2016 року по день поновлення на посаді, зобов`язання проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 20 січня 2016 року № 4-о "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів з 21 січня 2016 року.

Стягнуто з Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 611 836, 46 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, а саме в розмірі 12 190 гривень 29 копійок звернуто до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 12 000 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката.

15.04.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про винесення додаткового рішення, у якій просив вирішити питання щодо судових витрат на правову допомогу в сумі 12 500 грн. понесених позивачем при оплаті другої частини гонорару адвоката.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Волинського окружного адміністративного суду №01-79/36/20 від 15.04.2020, у зв`язку із перебуванням судді Ксензюка А.Я. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким визначено головуючим у справі - суддю Сороку Ю.Ю.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Волинського окружного адміністративного суду №01-79/37/20 від 16.04.2020, у зв`язку із перебуванням судді Ковальчука В.Д. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким визначено суддю Димарчук Т.М. в складі колегії суддів.

Державна митна служба України у запереченнях від 30.04.2020 та 07.05.2020 на заяву про винесення додаткового рішення по справі не погоджується із клопотанням про відшкодування судових витрат, вважає, що позивачем не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, які поніс позивач у зв`язку з розглядом даної справи.

Судове засідання, призначене на 10:00 24.04.2020, відкладено на 14:00 05.05.2020 за клопотанням представника відповідача.

05.05.2020 судове засідання за клопотанням представників відповідачів відкладено на 10:00 27.05.2020.

В судове засідання 27.05.2020 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду заяви.

Позивачем подано заяву від 27.05.2020 про розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу за його відсутності.

Представником Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви.

Крім того, враховуючи введені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" пом`якшення карантинних заходів, а також зважаючи на неодноразовість заявлених відповідачами клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності представників відповідачів.

Відтак, вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення проведено за відсутності представників відповідачів в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви, з огляду на таке.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, оскільки представником позивача до ухвалення рішення у справі було подану заяву від 27.03.2020 про надання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а заяву про ухвалення додаткового рішення та відповідні докази подано до суду з дотриманням строку після отримання рішення суду, при цьому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу вирішено частково, тому у цій справі необхідно ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Як передбачено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд виходить з таких приписів статей 134, 139 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 25 000 грн., по 12 500 грн. з кожного з відповідачів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 стягнуто з Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 12 000 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката.

При цьому, у заяві від 15.04.2020 про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд вирішити питання щодо стягнення на його користь другої частини гонорару адвоката в розмірі 12 500 грн.

Перевіряючи доводи сторін та докази, якими позивач підтверджує понесені витрати в сумі 12 500 грн., суд встановив, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну допомогу адвоката надано суду договір про надання правової допомоги від 15 червня 2017 року №2/40-15/06/2017 з додатком, укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Сафулько С.Ф., корінець квитанції №1/24-02/2020, понеділок від 24 лютого 2020 року про сплату коштів в сумі 12 500, 00 грн. за надання правової допомоги згідно договору №2/40-15/06/2017 від 15 червня 2016 року та опис робіт по справі №803/173/16 за позовом ОСОБА_2 до ДФC України, Департаменту податкових та митних експертиз ДФC України про скасування наказу від 20.01.2016 №4-0 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення на посаді заступника начальника Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, стягнення з ДФC України середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 21 січня 2016 року по день поновлення на посаді, зобов`язання проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади". (а.с.205-208 том 6)

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства доходів і зборів України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 500, 00 грн.

Керуючись статтями 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити.

Стягнути з Міністерства доходів і зборів України (04655, місто Київ-53, Львівська площа, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень понесених витрат на правову допомогу адвоката.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцевих положень" КАС України.

Головуючий-суддя Ю.Ю. Сорока

Судді: Т.М. Димарчук

С. Ф. Костюкевич