Справа № 826/4307/16
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Київ № 826/4307/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві (відповідач-1) Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції у місті Києві (відповідач-2) Апеляційної комісії Північного округу (відповідач-3)
простягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції у місті Києві, Апеляційної комісії Північного округу про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2016 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції у місті Києві, оформлене протоколом від 12 січня 2016 року, в частині невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26 лютого 2016 року №175 о/с «Щодо особового складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції; поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського батальйону супроводження Головного управління Національної поліції у місті Києві; стягнуто з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; в іншій частині адміністративного позову відмовлено. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог, визнавши протиправними дії Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо проведення атестації ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2016 скасовано в частині задоволення позову про стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та постановлено нову в цій частині, якою стягнуто з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.02.2016 по 16.05.2017 у розмірі 75 826,40 грн. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 15.05.2019 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 у справі №826/4307/16 в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, а матеріали справи в цій частині скеровано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2019 адміністративну справу №826/4307/16 прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено особам, які беруть участь у справі, сторок для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

07.08.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останнім вказано, що наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26.02.2016 №175 о/с «Щодо особового складу» ОСОБА_1 звільнено з 01.03.2016, а тому кількість днів вимушеного прогулу слід визначати з наступного дня після звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто з 02.03.2016 по 28.12.2016 (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва у даній справі).

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 26.02.2016 №175 о/с «Щодо особового складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського батальйону супроводження Головного управління, з 01 березня 2016 року звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, вказаний наказ визнано протиправним та скасовано, а ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді поліцейського батальйону супроводження Головного управління Національної поліції у місті Києві постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2016, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 та постановою Верховного Суду від 15.05.2019 у даній частині.

Натомість, виходячи зі змісту постанови Верховного Суду від 15.05.2019, адміністративна справа №826/4307/16 підлягає перегляду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розглядаючи справу у наведеній частині по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

При визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (надалі - Порядок №100).

Так, згідно з вимогами п. 2 Порядку №100, обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

У той же час, ч. 2 ст. 94 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції повинен визначатися Міністерством внутрішніх справ. Дані норми є відсилочними та обумовлюють існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, яким є Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (надалі - Порядок №260).

Норми Порядку №260 закріплюють необхідність обрахунку середнього грошового забезпечення поліцейських за час вимушеного прогулу, виходячи з календарних днів такого прогулу. Водночас, відповідно до п. 2 Порядку №260, останній набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон №580-VIII).

Закон №580-VІІІ був опублікований в газеті Голос України 06.08.2015 за №141-142, отже, він набрав чинності 07.11.2015 (окрім норм, визначених п. 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення»). Проте, Порядок №260 опубліковано в газеті Офіційний вісник України від 27.05.2016 №39 і, враховуючи норми ст.ст. 57-58 Конституції України, не може поширювати свою дію на правовідносини, які виникли до моменту набрання ним чинності.

У справі, що розглядалася, період вимушеного прогулу позивача тривав з 01.03.2016 (дата, яка безпосередньо визначена у наказі як дата, з якої позивача звільнено) по 16.05.2017 (дата поновлення на посаді, згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 у даній справі), тобто, як протягом дії Порядку №100, так і Порядку №260, з урахуванням чого слід обраховувати середнє грошове забезпечення позивача.

Отже, у період з 01.03.2016 по 26.05.2016 застосуванню під час обчислення середньомісячної заробітної плати підлягають положення Порядку №100. У вказаний період кількість робочих днів становила 60 днів.

У період з 27.05.2016 (дата набрання чинності Порядком №260) по 16.05.2017 кількість календарних днів становила 355 днів.

Так, згідно з довідкою Головного управління Національної поліції у місті Києві від 23.05.2016 за останні 2 календарні місяці роботи (січень 2016 року - лютий 2016 року), заробітна плата позивача становила 5156,20 грн. У той же час середньоденний розмір заробітної плати позивача складав 251,52 грн. (10312,40 грн./41 робочі дні) за період з 01.03.2016 по 26.05.2016 та 171,87 грн. (10312,40 грн./60 календарних днів) за період з 27.05.2016 по 16.05.2017.

З урахуванням викладеного, на користь позивача підлягає стягненню сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, розрахована наступним чином:

(251,52 грн. х 60 робочих дня) + (171,87 грн. х 355 календарних днів), що становить у загальному розмірі 76 105,05 грн.

На підставі викладеного, суд вказує про необхідність стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2016 (дата, яка безпосередньо визначена у наказі як дата, з якої позивача звільнено) по 16.05.2017 (дата поновлення на посаді, згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 у даній справі) у розмірі 76 105,05 грн., з вирахуванням розміру обов`язкових платежів.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у розглядуваній частині.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у місті Києві (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції у місті Києві, Апеляційної комісії Північного округу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2016 (дата, яка безпосередньо визначена у наказі як дата, з якої позивача звільнено) по 16.05.2017 (дата поновлення на посаді, згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 у даній справі) у розмірі 76 105,05 грн. (сімдесяти шести тисяч ста п`яти грн. 05 копійок), з вирахуванням розміру обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5156,20 грн. (п`яти тисяч ста п`ятдесяти шести грн. 20 копійок) підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок