Справа № 640/8807/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Київ № 640/8807/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Прайм» (03680, м. Київ, вул. Козацька, 122, )

про визнання недійсним установчих документів, припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Прайм» (далі - відповідач), у якому просить суд визнати недійсними установчі документи ТОВ «Емполі Прайм» () з моменту їх реєстрації та припинити юридичну особу ТОВ «Емполі Прайм» ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до вироку Київського районного суду міста Харкова від 20.04.2018 року у справі №640/2758/18 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив пособництво у внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи ТОВ «Емполі Прайм» всупереч положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-IV від 15.05.2003 (зі мінами та доповненнями).

З метою усунення порушень, що відбулися під час державної реєстрації вказаного підприємства, позивач вважає необхідним визнати у судовому порядку установчі документи недійсними та припинити вищезгадану юридичну особу. На підставі викладеного, просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов, з огляду на що, Окружний адміністративний міста Києва розглядає справу на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Емполі Прайм» () зареєстровано Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією 08.02.2017 року, про що зроблено запис №0045155.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вироку Київського районного суду міста Харкова від 20.04.2018 року у справі №640/2758/18 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив пособництво у внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи ТОВ «Емполі Прайм» всупереч положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-IV від 15.05.2003 (зі мінами та доповненнями).

ОСОБА_1 у травні місяці 2017 року (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м. Первомайський Харківської області (точну адресу в ході досудового розслідування не встановлено), зустрівся із раніше знайомою особою, встановлено як " ОСОБА_2 ", який запропонував йому за грошову винагороду стати формальним засновником підприємств, до діяльності яких він не матиме жодного відношення, та зазначив, що для цього необхідно підписати документи та надати свій паспорт, за для утворення низки підприємств. В подальшому, обміркувавши вищевказану пропозицію та усвідомивши протиправний характер запропонованих йому дій, ОСОБА_1 погодився на вказану пропозицію.

ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи 22.05.2017 року у приміщенні приватного нотаріуса Зінченко Р.П. , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надав свій паспорт та облікову картку платника податків і підписав довіреність від 22.05.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , уповноважує Йосипенка С .О. бути представником в усіх державних установах, включаючи органи нотаріату, з питань пов`язаних з державною реєстрацією юридичних осіб. Після цього ОСОБА_1 від невстановленої під час досудового розслідування особи отримав грошові кошти в сумі 500 грн.

На підставі вказаної довіреності Йосипенком С.О. , як представником ОСОБА_1 01.06.2017 року було придбано 100 % частку статутного капіталу ТОВ "Емполі Прайм" (), яка складає 2000,00 грн. та було підписано протокол №2 загальних зборів ТОВ «Емполі Прайм» (), згідно якого ОСОБА_7 призначено на посаду директора ТОВ «Емполі Прайм», затверджено вихід зі складу учасників ОСОБА_8 , на підставі відчуження належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «Емполі Прайм» ОСОБА_1 в повному обсязі.

Після цього, 01.06.2017 року Йосипенком С.О. подано до приватного нотаріуса Стрельченко М.В. (Київський міський нотаріальний округ) підписану ним заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо зміни керівника на ОСОБА_1 в ТОВ "Емполі Прайм", про що до вказаного реєстру було внесено запис № 1045155 від 02.06.2017 року.

На час підписання довіреності від 22.05.2017, відповідно до якої ОСОБА_1, уповноважує Йосипенка С.О. бути представником в усіх державних установах, включаючи органи нотаріату, з питань пов`язаних з державною реєстрацією юридичних осіб ОСОБА_1 усвідомлював, що шляхом засвідчення її своїм підписом він всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755-ІУ від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) та чинного кримінального законодавства України вносить завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи в даному випадку ТОВ «Емполі Прайм» (), оскільки дійсних намірів придбавати вказане підприємство та відповідно виконувати зазначені у статуті мету і предмет діяльності підприємств він не мав, правами учасника підприємств не користувався, обов`язки учасника товариства не виконував та жодного відношення до придбання статутного капіталу підприємства він також не мав.

З відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2018 у справі №640/2758/18 не оскаржувався в апеляційному порядку, та набрав законної сили 21.05.2018, згідно якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 Кримінального кодексу України, за внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Згідно п.п.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України посадові особи податкового органу вправі звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Положеннями п.67.2 ст.67 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ст.55-1 Господарського кодексу України, ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 Закону України "Про реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 року №755-IV (далі - Закон України №755) одним із принципів на яких базується державна реєстрація є принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Пунктами 3, 4 ст.35 Закону України №755 передбачено, що засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Однією з підстав припинення юридичної особи та визнання недійсними установчих документів, відповідно до ч. 1 ст. 551 Господарського кодексу України є ознака фіктивності суб`єкта господарювання, а саме зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи.

Верховний Суд України у постанові 30 вересня 2015 року у справі № 21-1575а15, застосовуючи нормативний синтетичний підхід у подібних правовідносинах, дійшов висновку, що посадові особи податкового органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва). Стаття 551 ГК містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Положеннями п. 2 ч. 1 статті 25 Закону України №755 визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.

Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що докази, які містяться в матеріалах справи, вказують на наявність ознак фіктивності товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Прайм» (), передбачених статтею 55-1 Господарського кодексу України. Відтак, суд вважає за необхідне визнати недійсними установчі документи відповідача з моменту реєстрації та припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Емполі Прайм».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними установчих документів ТОВ «Емполі Прайм» () та припинення юридичної особи є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 73, 77, 143, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) - задовольнити.

2. Визнати недійсними установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Прайм» () з моменту їх реєстрації.

3. Припинити юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Прайм» ().

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська