Справа № 640/2001/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Київ № 640/2001/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.12.2018 №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ТОВ «Український лізинговий фонд» зареєструвало розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у межах граничних строків, встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Натомість, щодо строків реєстрації податкових накладних (від 16.03.2017 №378, від 28.02.2017 №375, від 23.08.2017 №8) представником позивача вказано, що сплата ТОВ «Український лізинговий фонд» податку на додану вартість, формування та реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування за період з 01.01.2014 по 30.06.2017 вже було предметом перевірки, що оформлено актом від 08.11.2018 №3699/28-10-43-02/37859096, а тому включення до акту камеральної перевірки вказаних податкових накладних є безпідставним. На додаток, у позовній заяві наголошено на тому, що в частині перевірки строків реєстрації податкових накладних (від 16.03.2017 №378, від 28.02.2017 №375, від 23.08.2017 №8) контролюючий орган вийшов за граничні строки проведення такої перевірки, про що вказано у п. 200.10 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

02.08.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки під час проведеної камеральної перевірки встановлено порушення граничних строків реєстрації відповідних податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних.

22.08.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

10.09.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення, в яких вказано, що розрахунки коригування, які виступили в якості об`єкта камеральної перевірки, повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), оскільки передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, що підтверджується від`ємними сумами в графі IV розділу А в зазначених розрахунках коригування. Крім того, порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних підтверджується відповідними квитанціями, наявними у матеріалах справи.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку ТОВ «Український лізинговий фонд» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних за період з 28.02.2017 по 23.10.2018, за результатами чого складено акт від 21.11.2018 №3588/28-10-43-02/37859096, в якому вказано про порушення ТОВ «Український лізинговий фонд» п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасність реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відображених у додатку №1, а саме:

податкової накладної від 23.089.2017 №8 (дата реєстрації 29.08.2018, кількість днів прострочення 348);

податкової накладної від 16.03.2017 №378 (дата реєстрації 30.08.2018, кількість днів прострочення 502);

податкової накладної від 28.02.2017 №375 (дата реєстрації 20.03.2017, кількість днів прострочення 5);

розрахунку коригування від 01.08.2018 №3 (дата реєстрації 29.08.18, кількість днів прострочення 13);

розрахунку коригування від 01.08.2018 №2 (дата реєстрації 29.08.2018, кількість днів прострочення 13);

розрахунку коригування від 01.08.2018 №1 (дата реєстрації 23.08.2018, кількість днів прострочення 7);

розрахунку коригування від 15.01.2018 №7 (дата реєстрації 31.01.2018, кількість днів прострочення 1);

розрахунку коригування від 01.10.2018 №1 (дата реєстрації 23.10.2018, кількість днів прострочення 7);

розрахунку коригування від 05.04.2018 №15 (дата реєстрації 27.04.2018, кількість днів прострочення 7).

Листом від 12.12.2018 №52507/10/28-10-43-02-11 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби за результатами розгляду заперечень ТОВ «Український лізинговий фонд» висновки акту від 21.11.2018 №3588/28-10-43-02/37859096 залишено без змін.

На підставі викладеного, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.12.2018 №, яким ТОВ «Український лізинговий фонд» за затримку реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 57 504,80 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 5 750,48 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 12 542,79 грн. застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 5 017,12 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних від 366 і більше календарних днів на суму ПДВ 377,64 грн. застосовано штраф у розмірі 502% у сумі 188,82 грн. Загальна сума штрафу 10 956,42 грн.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У силу пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України).

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) (п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України).

У той же час, приписами п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки, крім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому, з урахуванням положень ст. 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період у 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Отже, у п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, на яку посилається представник позивача, визначено строк проведення камеральної перевірки заявлених у податковій декларації даних. Дана норма не встановлює строку проведення камеральної перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних.

З огляду на те, що заявлені у податковій декларації дані не були предметом спірної камеральної перевірки, суд вказує на помилковість доводів представника позивача про порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки, що визначений у п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №802/1193/16-а.

При цьому, суд звертає увагу, що предмет документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Український лізинговий фонд», оформленої актом від 08.11.2018 №3699/28-10-43-02/37859096, не охоплює дослідження питання своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить зміст даного акту, копія якого наявна у матеріалах справи. Відтак, стверджувати про те, що контролюючим органом у межах спірних правовідносин проведено перевірку з питань, які вже були предметом перевірки, підстави відсутні.

Щодо змісту виявленого порушення слід зазначити наступне.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Приписами п. 120.1-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що за загальним правилом реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування здійснюється до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені (для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця) або до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені (для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця).

Разом з тим, положеннями п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначено особливості реєстрації розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, щодо яких строк реєстрації складає 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Саме вказані положення застосовано контролюючим органом по відношенню до розрахунків коригування від 01.08.2018 №3, від 01.08.2018 №2, від 01.08.2018 №1, від 15.01.2018 №7, від 01.10.2018 №1 та від 05.04.2018 №15.

Натомість, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, розрахунки коригування від 01.08.2018 №3, від 01.08.2018 №2, від 15.01.2018 №7 та від 05.04.2018 №15 складені на отримувача (покупця), який не є платником податку на додану вартість, про що вказано відповідну відмітку у графі «Отримувач (покупець)», відтак, реєстрація вказаних розрахунків коригування слід було здійснювати за загальними правилами реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, тобто до 31.08.2018 (щодо розрахунків коригування від 01.08.2018 №3, від 01.08.2018 №2), до 31.01.2018 (щодо розрахунку коригування від 15.01.2018 №7) та до 30.04.2018 (щодо розрахунку коригування від 05.04.2018 №15). Враховуючи те, що розрахунки коригування від 01.08.2018 №3 та від 01.08.2018 №2 зареєстровано 29.08.2018, розрахунок коригування від 15.01.2018 №7 зареєстровано 31.01.2018, а розрахунок коригування від 05.04.2018 №15 зареєстровано 27.04.2018, ТОВ «Український лізинговий фонд» не порушено граничних строків реєстрації вказаних розрахунків коригування. Таким чином, податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17.12.2018 № в частині застосування до ТОВ «Український лізинговий фонд» штрафу у розмірі 1 838,30 грн. (21,52 грн.+16,78 грн.+1 750,00 грн.+50,00 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо решти розрахунків коригування (від 01.08.2018 №1 та від 01.10.2018 №1) вбачається, що останні складено ТОВ «Український лізинговий фонд» на отримувача ТОВ «Український лізинговий фонд», в яких зменшено суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, а тому вказані розрахунки коригування слід було зареєструвати протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), тобто до 16.08.2018 та 16.10.2018 відповідно, про що правомірно зазначено контролюючим органом в акті перевірки.

При цьому, факт порушення граничного строку реєстрації ТОВ «Український лізинговий фонд» податкових накладних від 16.03.2017 №378, від 28.02.2017 №375, від 23.08.2017 №8 представником останнього не заперечувалось, що також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, з урахуванням того, що покладені в обґрунтування позовних вимог у наведеній частині допущені контролюючим органом процедурні порушення судом визнано безпідставними, про що вказано вище.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 30.01.2019 №2940, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., який, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, підлягає присудженню на користь останнього у розмірі 322,34 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17.12.2018 № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» штрафу у розмірі 1 838,30 грн. (однієї тисячі восьмиста тридцяти восьми грн. 30 копійок).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (, адреса: 04205, м. Київ, просп. Оболонський, 35А, офіс 301) документально підтверджені судові витрати у розмірі 322,34 грн. (трьохсот двадцяти двох грн. 34 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок