Справа № 826/14796/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ № 826/14796/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі колегії суддів: головуючого судді Донця В.А.; суддів: Костенка Д.А., Шрамко Ю.Т., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження про зобов`язання провести перерахунок компенсації за невикористану відпустку, нарахування надбавки за вахтовий метод роботи, видання оновленої довідки.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про:

- зобов`язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести перерахунок компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток за період з 04.08.2005 по 31.05.2011, додатково нарахувати компенсацію згідно з наданим розрахунком в сумі 2594,72 грн. та її відповідну виплату відповідно до вимог законодавства України;

- зобов`язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести додаткове нарахування згідно з наданим розрахунком та виплатити надбавку (доплату) за вахтовий метод роботи за період з 01.07.2009 по 31.05.2011 у розмірі 8786,00 грн.;

- зобов`язання Державного агентства України з управління зоною відчуження за результатами перерахунку заробітної плати надати позивачу нові належно завірені копії розрахункових листків за березень, квітень, травень та червень 2011 року та липень 2016 року;

- допустити до негайного виконання судове рішення в частині стягнення боргу із заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 01.02.2017 судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні. На підставі розпорядження керівника апарату про повторний розподіл справ та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Окружного адміністративного суду міста Києва Донцю В.А. Ухвалою суду від 21.12.2017 справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи колегією суддів. У судовому засіданні 28.02.2020 судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Підстави позову: протиправна відмова відповідача здійснити перерахунок компенсацію за 284 календарні дні невикористаної відпустки та виплатити перераховану суму, оскільки відповідачем на підставі рішення суду здійснено перерахунок заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 %, відповідно підлягала перерахунку компенсація за невикористану відпустку; необґрунтована відмова здійснити перерахунок надбавки (доплати) за вахтовий метод роботи за період з 01.07.2009 по 31.05.2011, позаяк відповідачем безпідставно припинено виплату такої надбавки.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідачем заперечень, відзиву не надано, клопотань з цього приводу не заявлено. Як убачається з матеріалів судової справи, представник відповідача належно повідомлявся про місце, дату та час судових засідань, також представником отримано примірник заяви про уточнення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд установив.

Державне агентство України з управління зоною відчуження, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 22.08.2016, листом від 01.09.2016 №01-2803/8 повідомило позивача, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 у справі №826/13941/15 здійснено перерахунок заробітної плати та надано довідки по заробітній платі для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та про складові заробітної плати (за останні 24 календарні дні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. На всі виплати, які включені в довідці, нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також позивачу роз`яснено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 у справі №826/13941/15 не зобов`язано Державне агентство України з управління зоною відчуження здійснити перерахунок компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток, оскільки Агентство є бюджетною установою, яка у своїй діяльності керується нормами Бюджетного кодексу України, а норми бюджетного законодавства позбавляють бюджетну установу можливості у поточному бюджетному періоді нараховувати заробітну плату за минулий період.

Наказами Державного департаменту - Адміністрація зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення: від 03.08.2005 №40 ОСОБА_1 призначено з 04.08.2005 на посаду головного спеціаліста відділу зони відчуження та реабілітації території управління з питань відчуження та поводження з РАВ; від 31.03.2011 №14 ОСОБА_1 призначено з 21.03.2011 на посаду начальника відділу з питань Чорнобильської АЕС та об`єкта "Укриття"; від 31.05.2011 №31 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу з питань Чорнобильської АЕС та об`єкта "Укриття" 31.05.2011 у зв`язку з виходом на пенсію.

Листом від 18.01.2017 №01-168/7 Державне агентство України з управління зоною відчуження у відповідь на звернення повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав щодо донарахування та виплати добових у розмірі 8786,00 грн. за період роботи у Державному департаменті - адміністрація зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення з 01.01.2009 по 31.05.2011 (день звільнення), оскільки посвідчення про відрядження відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 28.07.1997 №260 не видавались.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 в адміністративній справі №826/13941/15 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження скасовано Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про залишення позову без розгляду та постанову від 18.09.2015 про відмову в задоволенні позову, позов задоволено частково: зобов`язано Державне агентство України з управління зоною відчуження надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії як непрацюючому державному службовцю та здійснити йому перерахунок та виплату заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу", з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 в адміністративній справі №826/13941/15 установлено, що згідно з наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження від 31.05.2011 №31 (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнений 31.05.2011 з посади начальника відділу з питань Чорнобильської АЕС та об`єкта "Укриття" у зв`язку з виходом на пенсію.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства (стаття 1); основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (стаття 2).

За змістом статті 12 Закону України "Про оплату праці" норми оплати праці і гарантії для працівників, зокрема, щодо оплати щорічних відпусток, компенсації працівникам в разі службових відряджень встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 83 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно зі статтею 21 Закон України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку. Порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, відпустки у зв`язку з усиновленням дитини, відпустки для підготовки та участі в змаганнях, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом установлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 в адміністративній справі №826/13941/15 зобов`язано Державне агентство України з управління зоною відчуження здійснити йому перерахунок та виплату заробітної плати з урахування надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011. У листі від №01-2803/8 Державне агентство України з управління зоною відчуження вказало про здійснення перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 з урахування надбавки за вислугу років у розмірі 40% та відмовило в здійснення перерахунку компенсації за 284 дні невикористаної щорічної відпустки.

Відповідно до пункту 2 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

З огляду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 в адміністративній справі №826/13941/15 зобов`язано Державне агентство України з управління зоною відчуження здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати з урахування надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011, водночас позивача з державної служби звільнено наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження від 31.05.2011 №31 з 31.05.2011, обґрунтованими є твердження позивача, що здійснений відповідачем перерахунок заробітної плати впливає на розмір компенсації за невикористані відпустки, позаяк пунктом 2 "Порядку обчислення середньої заробітної плати" передбачено здійснення розрахунку з метою визначення суми такої компенсації за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки.

Позивачем додано розрахунок, відповідно до якого сума недоплаченої компенсації склала 2594,72 грн. Розрахунок здійснено, виходячи з суми доходу позивача, який складає 66976,54 грн. До матеріалів справи додано розрахункові листки за травень, липень 2011 року та виписки з карткового рахунку позивача, в яких зафіксовано про зарахування на рахунок заробітної плати. На думку суду, наведених доказів є недостатньо для здійснення розрахунку відповідно до пункту 2 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", яким передбачено обчислення середньої заробітної плати для оплати компенсації за невикористані відпустки, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують виплаті компенсації за невикористані відпустки. При цьому пунктами 3, 4 "Порядку обчислення середньої заробітної плати" визначено виплати, які враховуються та не враховуються, проте зі змісту банківської виписки неможливо зробити висновок про характер виплат.

З урахуванням наведеного, позовна вимога про зобов`язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести перерахунок компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток за період з 04.08.2005 по 31.05.2011, додатково нарахувати компенсацію згідно з наданим розрахунком в сумі 2594,72 грн. та її відповідну виплату відповідно до вимог законодавства України підлягаю задоволенню в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток за період з 04.08.2005 по 31.05.2011 з урахуванням здійсненого відповідачем перерахунку заробітної плати позивача з урахування надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 в адміністративній справі №826/13941/15 та відповідно до пункту 2 "Порядку обчислення середньої заробітної плати" з виплатою нарахованої різниці.

Позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача провести додаткове нарахування згідно з наданим розрахунком та виплатити надбавку (доплату) за вахтовий метод роботи за період з 01.07.2009 по 31.05.2011 у розмірі 8786,00 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" установлювалось, що у період з 01.01.2009 по 01.01.2012:

особам, які постійно працюють, а також особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів служби цивільного захисту Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, які постійно виконують службові обов`язки у зоні відчуження, встановлюється доплата у розмірі 150 відсотків мінімальної заробітної плати. Така доплата визначається пропорційно відпрацьованому часу, але не більше від зазначеного розміру;

особам, відрядженим у зону відчуження (в тому числі особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки, Державної прикордонної служби), крім збереження середньої заробітної плати (грошового забезпечення) за основним місцем роботи (служби), за дні перебування у зоні відчуження провадиться доплата відповідно до абзаців другого і третього постановляючої частини цієї постанови.

Згідно з "Тимчасовим Положенням про вахтовий метод організації робіт на підприємствах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи", затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 20.05.1999 №147, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.1999 за №667/3960 (чинного на час проходження позивачем державної служби):

вахтовий метод - це особлива форма організації робіт, що ґрунтується на використанні трудових ресурсів поза місцем їх постійного проживання за умов, коли щоденна доставка працівників до місця роботи і назад до місця постійного проживання неможлива. Робота вахтовим методом організовується за спеціальним режимом праці, за підсумованого обліку робочого часу, а міжвахтовий відпочинок надається працівникам у місцях їх постійного проживання. Місцем роботи при вахтовому методі вважаються об`єкти (дільниці), на яких здійснюється безпосередня трудова діяльність. Переміщення працівників, що перебувають на вахті, у зв`язку зі зміною місця дислокації об`єктів (дільниць) не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника (пункт 1.1);

рішення про впровадження вахтового методу організації робіт приймається МНС України за погодженням з ЦК профспілки працівників атомної енергетики та промисловості на підставі висновків експертів щодо неможливості виконання робіт іншими методами організації праці, техніко-економічних обґрунтувань з урахуванням ефективності його застосування і можливостей комплектування вахтового персоналу. При обґрунтуванні визначаються: чисельність вахтового персоналу, умови проживання, тривалість вахти, засоби та час доставки персоналу до місця роботи і назад до місця постійного проживання, додаткові видатки, пов`язані із застосуванням вахтового методу, порядок соціально-побутового та медичного забезпечення вахтового персоналу (пункт 1.2);

особам, які працюють за вахтовим методом, за кожний день перебування на вахті виплачується надбавка за вахтовий метод роботи в розмірі, передбаченому колективним договором. Граничний розмір надбавки за день не може перевищувати розміру добових, що виплачуються працівникам при службових відрядженнях у межах України.

За твердженням позивача, відповідно до пункту 5.3 Галузевої угоди між Міністерством надзвичайних ситуацій України та Профспілками працівників державних установ України, атомної енергетики та промисловості України та трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України сторони угоди домовилися про застосування вахтового методу організації праці згідно з "Тимчасовим Положення про вахтовий метод організації робіт на підприємствах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи". При цьому судом установлено (http://atomprofspilka.info/), що Державним агентством України з управління зоною відчуження, яке було утворено в результаті реорганізації Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської АЕС, відповідна галузева угода з Професійною спілкою працівників атомної енергетики та промисловості України підписана 06.04.2012.

Як убачається зі змісту листа Державного агентства України з управління зоною відчуження від 18.01.2017 №01-168/7 підставою для відмови у виплаті добових є невидання посвідчень про відрядження відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 28.07.1997 №260.

Відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 28.07.1997 №260 "Про затвердження форми посвідчення про відрядження", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.1997 за №311/2115 (втратив чинність з 22.07.2011) затверджено форму Посвідчення про відрядження.

На думку суду, така підстава відмови є необґрунтованою, позаяк "Тимчасовим Положенням про вахтовий метод організації робіт на підприємствах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи" не встановлено, що виплата надбавки за роботу вахтовим методом виплачується за наявності посвідчення на відрядження.

Враховуючи те, що відповідачем не заперечено встановлення в Галузевій угоді між Міністерством надзвичайних ситуацій України та Профспілками працівників державних установ України, атомної енергетики та промисловості України та трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України застосування вахтового методу організації праці згідно з вказаним Тимчасовим Положенням, встановлення Адміністрацією зони відчуження відповідного розміру надбавки, виконання позивачем робіт за вахтовим методом роботи за період з 01.07.2009 по 31.05.2011, підлягає задоволенню вимога про зобов`язання нарахувати та виплати надбавки за роботу позивача вахтовим методом за період з 01.07.2009 по 31.05.2011. Щодо розміру надбавки 8786,00 грн., то як уже вказувалось судом, подані позивачем на підтвердження розрахунку банківські виписки не дають можливості встановити відповідний розмір виплат, у даному випадку добових, на підставі яких здійснено розрахунок.

На думку суду, не підлягає задоволенню вимога щодо зобов`язання відповідача за результатами перерахунку заробітної плати надати позивачу нові належно завірені копії розрахункових листків за березень, квітень, травень та червень 2011 року та липень 2016 року. Як установлено судом, позивача звільнено 31.05.2011, водночас позивачем не наведено обґрунтування щодо видання розрахункового листка за липень 2016 року, сформованого внаслідок перерахунку заробітної плати до звільнення 31.05.2011. Щодо розрахункових листків за березень, квітень, травень та червень 2011 року, то такі вимоги заявлено передчасно до проведення відповідного перерахунку.

Відповідно до пункту 2 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Судом задоволено позовну щодо здійснення перерахунку суми компенсації за невикористані відпустки та зобов`язання здійснити нарахування доплати за роботу вахтовим методом. Відповідні суми в розрахунку за місяць значно менші, ніж місячна заробітна плата позивача, тому відсутні підстави для допущення рішення до негайного виконання.

Щодо строків звернення до суду, то в даному випадку суд керується частиною другою статті 233 КЗпП України, за якою в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У Рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Суд вважає, що грошова компенсація за невикористані відпустки та надбавка за роботу вахтовим методом є заробітною платою в розумінні Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами).

Оскільки сторонами не надано доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Державне агентство України з управління зоною відчуження провести перерахунок ОСОБА_1 розмір компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток за період з 04 серпня 2005 року по 31 травня 2011 року, зважаючи на здійснений Державним агентством України з управління зоною відчуження перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19 березня 2011 року по 31 травня 2011 року на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року в адміністративній справі №826/13941/15 та відповідно до пункту 2 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 з виплатою нарахованої різниці.

Зобов`язати Державне агентство України з управління зоною відчуження здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки за роботу вахтовим методом у період з 01 липня 2009 року по 31 травня 2011 року.

У задоволенні решти позовних відмовити.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державне агентство України з управління зоною відчуження (ідентифікаційний код 37536183, місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 3 Розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами згідно з Законом України від 30.03.2020 №540-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя В.А. Донець

Судді Д.А. Костенко

Ю.Т. Шрамко