Справа № 560/3536/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3536/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

26 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року (рішення ухвалене суддею Матущак В.В. 06 грудня 2019 року в м.Хмельницький в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо виключення із розрахунку пенсії заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1984 по 31.12.1988 в Хмельницькому виробничо-торгівельному підприємстві громадського харчування ресторані "Центральний";

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1984 по 31.12.1988 - згідно довідки, виданої Хмельницьким виробничо-торгівельним підприємством громадського харчування рестораном "Центральний".

Позивач вважає, що зменшення розміру пенсії суттєво порушує його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноти з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать розписки про вручення сторонам поштової кореспонденції.

Згідно п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 30.05.2002 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. З 01.01.2004 року розмір пенсії обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-1V від 09.07.2003.

В квітні 2019 року головним управлінням проведено звірку на відповідність первинним документам довідок про заробітну плату, з урахуванням яких обчислено пенсію. За результатами перевірки підтверджено відповідність сум заробітної плати, зазначених у довідці від 02.02.2006 №65, виданій ВАТ "Акціонерна компанія Адвіс", сумам у первинних документах. Провести звірку сум заробітної плати, зазначених у довідці від 12.01.2006 №12, виданій Хмельницьким виробничо - торгівельним підприємством громадського харчування рестораном "Центральний", немає можливості, оскільки документи не надходили на зберігання в архівний відділ Хмельницької міської ради, а підприємство знято з обліку 15.03.2015.

Позивач отримавши пенсію у розмірі двічі меншому, ніж отримував раніше, звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати відповідне роз`яснення. На своє звернення отримав лист за вих.№1509/Д-8 від 25.06.2019, у якому зазначено, що розмір пенсії зменшено через виключення при обчисленні пенсії заробітної плати за період роботи з 01.01.1984 по 31.12.1988 у Хмельницькому виробничо-торгівельному підприємстві громадського харчування ресторані "Центральний", так як довідка видана за місцем роботи містить виправлення. Можливості провести перевірку первинних документів відповідач не має, оскільки підприємство з 15.03.2015 ліквідоване, а документи на зберігання до місцевого архіву не надходили.

З такими діями відповідача позивач не погодився, вважає їх протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін з огляду на таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають:

чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно з частиною 1 статті 56 цього Закону до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з пунктом 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно із п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Вказаним порядком передбачено, що довідки про заробітну плату (дохід) у визначених випадках надаються підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником, а в разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівних установ не передано, довідки надаються місцевими органами праці та соціального захисту населення, в окремих випадках - Міністерством праці.

Таким чином, з аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, до яких також відносяться трудові книжки, акти та довідки. Іншого чинним законодавством не передбачено.

При цьому, первинними документами є: розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості по заробітній платі, особові рахунки по заробітній платі або ж платіжні відомості по заробітній платі.

Судом першої інстанції встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в період з 01.01.1984 по 31.12.1988 працював у Хмельницькому виробничо - торгівельному підприємстві громадського харчування ресторані "Центральний". Зазначені обставини підтверджуються довідкою (без номеру та без дати), про те що він дійсно працював завгоспом Хмельницького виробничого - торгівельного підприємства громадського харчування ресторану "Центральний" з 12 листопада 1983 року по 16 липня 1989 року та довідкою про заробіток для обчислення пенсії від 12.01.2006 №12.

Документи за 1984-1988 роки Хмельницького виробничого - торгівельного підприємства громадського харчування ресторану "Центральний" до архівного відділу Хмельницької міської ради не надходили, а саме підприємство ліквідоване 15.03.2015 року.

Згідно ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

В силу п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З урахуванням вищевикладеного, органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо перевірки обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату.

Суд звертає увагу, що обов`язок перевірки достовірності даних, наведених у довідці Хмельницького виробничо - торгівельного підприємства громадського харчування ресторану "Центральний" від 12.01.2006 №12 про заробітну плату ОСОБА_1 з 01.01.1984 по 31.12.1988, покладено на Головне управлінням ПФ України в Хмельницькій області.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, обґрунтованість видачі підприємствами, установами, організаціями поданих для призначення пенсії документів та достовірність поданих відомостей про особу перевіряються пенсійним органом при прийнятті документів для призначення або перерахунку раніше призначеної пенсії.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що обставини щодо неможливості відповідачем реалізувати свої повноваження в частині перевірки обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату та її підтвердження первинними документами з огляду на припинення Хмельницького виробничо-торгівельного підприємства громадського харчування ресторану "Центральний", не є правовою підставою для позбавлення позивача права на соціальний захист шляхом зменшерння розміру призначеної йому пенсії.

Доказів визнання недостовірними записів у довідках (неправильними чи не точними) щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано. При цьому, при вирішенні спору колегія суддів враховує, що позивач жодним чином не впливає та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених записах.

Окрім того, довідка Хмельницького виробничо - торгівельного підприємства громадського харчування ресторану "Центральний" підписана уповноваженими особами та містить відтиск штампу підприємства.

Пенсійний фонд України та його органи мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, питання обрахунку стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, зокрема й за Законом України № 1058-IV.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із рішенням відповідача про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що в межах спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1984 по 31.12.1988- згідно довідки, виданої Хмельницьким виробничо-торгівельним підприємством громадського харчування рестораном "Центральний" та з урахуванням вже отриманих сум пенсій.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 травня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.