Справа № 460/1983/19-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1983/19-а пров. № А/857/4736/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Онишкевича Т.В.

з участю секретаря судового засідання: Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Карпин І.М. у м. Яворів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Шокала Володимира Степановича №0817/20908/16 від 22.04.2016 та закрити провадження по справі.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.01.2020 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що надані позивачем в якості доказу як підтвердження факту наявності обставин непереборної сили, зокрема, вилучення автомобіля в рамках розслідування кримінального провадження, не є обставинами непереборної сили, які позбавляли його, відповідно до вимог ст.192 Митного кодексу України (далі - МК України) та Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012 (далі - Порядок №657), повідомити митний орган про обставини події та місце знаходження транспортного засобу, що в свою чергу свідчить про порушення вимог митного законодавства щодо дотримання строків транзитних перевезень.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 13.10.2015 о 15 год 00 хв ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «BMW-520», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 (далі - Транспортний засіб, автомобіль), без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

05.03.2016 близько 18 год 02 хв ОСОБА_1 , слідуючи в приватну поїздку з України в Республіку Польща, в`їхав вказаним автомобілем через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС.

Згідно інформації з автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 05.03.2016 позивачем не вивозився та у інший митний режим, ніж «транзит» поміщений не був.

Цього ж дня, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

22.04.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С., за результатами розгляду матеріалів про порушення митних правил було прийнято постанову №0817/20908/16, якою позивача було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фізично не міг виконати вимоги статті 95 МК України, оскільки транспортний засіб було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0001385 та постановою слідчого визначено його місце зберігання на майданчику Яворівського районного відділу Головного управління Національної поліції України у Львівській області (далі - Яворівський РВ ГУ НП України у Львівській області).

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків, суд першої інстанції прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною першою статті 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

При цьому, згідно глави 55 розділу ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом першим частини першої статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З матеріалів справи видно, що пропуск ввезеного ОСОБА_1 автомобіля здійснено у порядку, передбаченому ч.1 ст.381 МК України, в митному режимі «транзит», на строк, визначений статтею 95 цього Кодексу.

У випадку ввезення даного транспортного засобу в іншому режимі ніж транзит, позивач зобов`язаний був письмово задекларувати такий транспортний засіб та виконати інші митні формальності.

Згідно ст.ст.90, 93, 102 МК України та розділу І пункту 4 наказу Держмитслужби України №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», ввезений позивачем автомобіль перебував під митним контролем, а до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, зокрема, перебувати у незмінному стані, крім природних змін, не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, бути доставленим у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 470 МК України встановлено відповідальність за перевищення визначеного статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачі їх без дозволу органу доходів і зборів.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території закінчувався 23.10.2015, про виконання цього обов`язку позивач був обізнаний.

Разом з тим, автомобіль у встановлений строк вивезено не було і в інший митний режим не заявлено.

Покликаючись на протиправність оспорюваної постанови та поважність причин не вивезення автомобіля у встановлений законом строк, позивач вказав, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0001385 та постановою слідчого визначено його місце зберігання на майданчику Яворівського РВ ГУ НП України у Львівській області.

Даний факт підтверджується, зокрема, довідкою №2556 від 02.03.2016, виданою слідчим Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Гангур Н.В., зі змісту якої вбачається, що у період з 15.10.2015 до 02.03.2016 автомобіль знаходився на території майданчику Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001385 від 15.10.2015. Дана довідка була надана при перетині кордону 05.03.2016.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про підставність позовних вимог, проте апеляційний суд з такими висновками не погоджується з урахуванням наступного.

Згідно ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання та терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком №657.

Пунктом 5 розділу VIII Порядку №657 передбачено, що при наявності факту аварії чи дії обставин непереборної сили, що має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК, є, крім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також подання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Тобто, особа, яка позбавлена можливості виконати свої обов`язки, передбачені митним законодавством щодо транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, має здійснити певний алгоритм дій, які підтверджують настання обставин непереборної сили. Це належне підтвердження настання таких обставин та вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове повідомлення про них митному органу, а митний орган, в свою чергу, виконати обов`язок щодо проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться транспортний засіб, що перебуває під митним контролем та скласти відповідний акт.

Утім, всупереч вимог ст.192 МК України, позивач до завершення визначеного митницею строку транзиту, а саме до 23.10.2015, про обставини події у зв`язку з якими порушено такі строки та про місцезнаходження транспортного засобу до органу доходів і зборів не звертався, що прямо вказує на порушенням вимог митного законодавства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2020 по справі №489/793/17 та від 08.10.2019 по справі №523/17594/15-а, який в силу положень ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами контролюючого органу, які викладені в апеляційній скарзі, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування оспорюваної постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирішенні даного публічно-правового спору, судом першої інстанції невірно було застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.242, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року по справі №460/1983/16-а скасувати та прийняти постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби про скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 27.05.2020.