Справа № 240/9960/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9960/19
Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко А.В.
Суддя-доповідач: Франовська К.С.

21 травня 2020 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І.
за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась в суд з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про :

- визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум №6 від 25.01.2019, затвердженого Міністром оборони України С.Полтораком 27.01.2019 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ;

- зобов`язання Житомирського обласного військового комісаріату повторно подати висновок за відповідною формою та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України про виплату неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей";

- зобов`язання Міністерства оборони України вирішити питання призначення та нарахування одноразової грошової допомоги неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п.7 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.01.2019 №6 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно подати висновок та відповідні документи до Міністерства оборони України щодо призначення неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги неповнолітній дитині ОСОБА_4 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 , згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що виплата одноразової грошової допомоги передбачена у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, разом з тим, оскільки нещасний випадок, який привів до загибелі військовослужбовця, стався внаслідок виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, то підстави для призначення грошової допомоги відсутні, а відтак Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, розглянувши подані документи, вірно дійшла висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги позивачам.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом, військовослужбовець військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_3 , гранатометник 1 механізованого батальйону, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2018 №1482 ОСОБА_3 в період з 03.08.2014 по 13.08.2014, з 18.06.2016 по 06.07.2016, з 22.07.2016 по 19.09.2016, з 04.11.2016 по 17.02.2017, з 06.03.2017 по 12.05.2017, з 25.05.2017 по 29.05.2017, з 07.06.2017 по 19.06.2017, з 27.10.2017 по 21.11.2017, з 07.12.2017 по 18.02.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції , і мав статус ветерана війни учасника бойових дій, що підтверджено посвідченням серії № НОМЕР_2 від 07.04.2015 (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер у м.Курахове Мар`їнського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 20.02.2018 (а.с.27).

На утриманні ОСОБА_3 до його смерті знаходились: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , та мати ОСОБА_6 .

В листопаді 2018 члени сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , звернулись до Житомирського обласного військового комісаріату через Андрушівський районний військовий комісаріат із заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги та з відповідним пакетом необхідних документів, які Житомирським обласним військовим комісаріатом було направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України листом від 07.12.2019 №СЗ 8261, у якому перший зазначив, що члени сім`ї загиблого не мають права на одержання зазначеної грошової допомоги у розмірі 500 - кратного прожиткового мінімуму (а.с.53).

За результатами розгляду поданих документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 25.01.2019 №6, оформлене протоколом засідання комісії, відповідно до п.7 якого матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги з тих підстав, що за матеріалами службового розслідування командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 перебуваючи на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, не дотримувався правил поводження зі зброєю, самостійно дослав патрон у патронник автомата та віддав особисту зброю іншому військовослужбовцю, який здійснив постріл у ОСОБА_3 .

Також зазначено, що смерть настала під час вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта Мар`їнського відділення Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.02.2018 №48 (а.с.13).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач, в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході спеціального розслідування було встановлено, що загибель солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби та не являється наслідком дій, які містять ознаки адміністративного правопорушення, скоєних у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до матеріалів службового розслідування не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, вчинення ОСОБА_3 дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали наслідком його смерть.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Підпунктами 1, 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно зі статтею 16-1 цього Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 16 -3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16 1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами стаття 16-4 Закону № 2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (стаття 16-4 Закону № 2011-ХІІ).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала:

1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві військовослужбовцем строкової служби, військовозобов`язаним та резервістом, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі). Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Отже, в такому випадку необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).

Так, відмовляючи позивачці у призначенні грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, як зазначено , виходило з того, що смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, посилаючись на ч. 1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Перевіряючи правомірність прийнятого рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 20 лютого 2018 року №49 солдат ОСОБА_3 помер в Курахівській міській лікарні Мар`їнського району Донецької області 18 лютого 2018 року. причина смерті: вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини з ушкодженням кровоносних судин.

Згідно витягу із протоколу Військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №307 від 17.10.2018, встановлено, що причиною смерті солдата ОСОБА_3 стало вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини з ушкодженням кровоносних судин, отримане 18.02.2018 колишнім військовослужбовцем, солдатом ОСОБА_3 , під час перебування в зоні проведення антитерористичної операції, слугувало причиною його смерті. Також встановлено, що поранення та причина смерті, так, пов`язане з проходженням військової служби.

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2018 р. № 451 «Про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 » вбачається, що в ході проведення службового розслідування було встановлено, що загибель солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно з актом проведення службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 , встановлено, що 18 лютого 2018 року , близько 19:15 солдат ОСОБА_3 отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини з ушкодженням кровеносних судин, внаслідок чого помер.

Згідно обвинувальному акту, ОСОБА_7 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась у м.Марїнка Марїнського району Донецької області, обіймаючи посаду навідника-оператора 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону вказаної військової частини, у військовому званні «молодший сержант». 18 лютого 2018 року приблизно о 18 годині 45 хвилин, знаходячись у кімнаті №10 другого поверху будівлі КЛПУ «Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м.Мар`їнка», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше знайомого ОСОБА_3 , маючи намір на протиправне позбавлення життя останнього, за допомогою 5.45мм автомату АКС-74, заводський № НОМЕР_4 , 1981 року випуску, здійснив один прицільний постріл в ОСОБА_3 , який в цей час знаходився у вказаній кімнаті напроти нього, чим заподіяв останньому вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням великих судин з гострою кровотечою, внаслідок чого ОСОБА_3 помер на місці. Причиною його смерті з`явилось вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини ліворуч з уламковим переломом лівої ключиці, великих судин підключичної ділянки ліворуч, верхівки лівої легені з кровотечею в грудну порожнину 1800мл. рідкої крові, що ускладнилось загальним малокрів`ям внутрішніх органів і геморагічним шоком.

Зазначеними документами підтверджується, що смерть загиблого військовослужбовця, що настала під час виконання службових обов`язків військової служби в період її проходження внаслідок одержання поранень, заподіяних іншою особою.

Отже, поранення ОСОБА_3 , внаслідок якого він помер, не було наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення .

При цьому, згідно повідомлення Донецького обласного бюро СМЕ в крові Орловського виявлено спирт етиловий в кількості 1.64%, в сечі 2.34%, що відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню на момент смерті (а.с.78)

Досліджуючи причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_3 та його смертю (загибеллю), суд встановив таке.

За висновком Донецького облбюро СМЕ вогнепальне поранення ОСОБА_3 заподіяно компактним, поодиноким снарядом (кулею), який мав високу кінетичну енергію та пробивну дію, мав поперечний розмір близький 5 мм, при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції в межах дії супутних факторів пострілу. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_3 носять характер тяжких, як небезпечних для життя.

З пояснень свідка ОСОБА_8 , допитаного судом першої інстанції у рамках розгляду даної адміністративної справи, встановлено, що він був очевидцем конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , проте причини конфлікту йому невідомі. Свідок стверджує, що в ході конфлікту ОСОБА_3 , взяв з ліжка ОСОБА_7 автомат, дослав патрон у патронник, повернув автомат прикладом до ОСОБА_7 , передав йому автомат, тримаючи автомат за ствол в напрямку своєї ключиці, і сказав: "Якщо я не правий, то застрели мене", після чого пролунав постріл і він побачив, як ОСОБА_3 вже лежав на підлозі".

Отже, у даній справі необхідною є правова оцінка дій потерпілого ОСОБА_3 з метою встановлення причинно-наслідкового за`язку між станом сп`яніння останнього та смертю, що настала.

Щоб визначити роль потерпілого в механізмі конкретного злочину, необхідно встановити: якою мірою ситуація, що спричинила певним чином формування в злочинця рішучості вчинити злочин або містить умови, що сприяють учиненню злочину, була зумовлена поведінкою потерпілого; яким був об`єктивний зміст ситуації, що вплинула на вчинення злочину, і наскільки адекватно потерпілий сприйняв те, що йому заподіяли шкоду; яким чином і якою мірою потерпілий вплинув на формування особистісної установки злочинця, реалізованої у взаємодії із ситуацією в заподіянні шкоди; які особистісні якості потерпілого зробили його більш вразливим для злочинця.

Дії злочинця залежать не тільки від його індивідуальних особливостей, нахилів і прагнень, але і від поведінки потерпілого, який своїми необережними, аморальними і провокативними вчинками може подати «ідею» злочину, створити кримінальну обстановку, полегшити наступ злочинного результату. Тому при аналізі конкретної життєвої ситуації у вчиненні злочину необхідна всебічна і об`єктивна оцінка поведінки потерпілого.

Провокуюча поведінка це така поведінка з боку жертви злочину, що створює реальну можливість вчинення злочину, сприяє реалізації злочинного наміру (характером, тривалістю та інтенсивністю). Така поведінка стає причиною вчинення злочинного акту або сприятливо впливає на формування злочинного наміру. Провокуюча поведінка жертви сприяє виникненню у злочинця негативних емоційних станів (агресивність, гнів, озлоблення та ін.), що зумовлюють вчинення вбивств, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень тощо.

Так, як вбачається з матеріалів справи, безпосередньо перед вчиненням кримінального правопорушення обвинуваченим, потерпілим було порушено військову дисципліну, допущено вживання на території військової частини спиртних напоїв, і, як наслідок, усвідомлюючи властивості автомата, що становлять підвищену небезпеку для оточуючих, нехтуючи вимогами безпеки, порушуючи вимоги Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних сил України, ОСОБА_3 вчинив провокативні дії - зняв автомат з запобіжника та дослав патрон у патронник, направив автомат стволом в область своєї лівої ключиці, та подав автомат ОСОБА_7 із словами: "Якщо я не правий, то застрели мене".

За цими діями ОСОБА_3 послідував постріл, від якого останній отримав поранення, несумісне з життям.

Відтак, на підставі наведених доказів, слід прийти до висновку, вчинені ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння в ході конфлікту провокативні дії знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум є помилковими.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року

скасувати.

Прийняти постанову, якою у позові ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 травня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.