Справа № 420/1295/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1295/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

секретаря судового засідання Мельника Ю.В.,

за участю представника відповідача - Пуйда Є.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст.287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якому позивач з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження №49868375;

- скасувати Постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №49868375;

- встановити датою остаточного розрахунку Держави щодо перерахунку та сплати пенсії, згідно з рішенням національного суду від 17.12.2012 року по справі №2а/1570/8165/2011, відповідно до мирової угоди згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року - 27.12.2019 року;

- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження №49868375; звернутись із Вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України Кабінету Міністрів України щодо сплати боржником, Урядом України, ОСОБА_1 боргу держави в сумі 119 тисяч 371 гривня 59 копійок, який виник на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року №408.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

20.01.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. відкрито виконавче провадження №49868375 про виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 виданого 19.11.2015 року. В постанові зазначено, що боржником є держава, Уряд якої готовий виконати рішення національних судів, які підлягають виконанню та сплатити заявнику 1 000 євро. «Уряд зобов`язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти».

Згідно рішення Одеського апеляційного адміністративного суду в справі №501/2172/15-а від 23.03.2017 року визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягала у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_1 за період починаючи з 13.08.2008 по 30.09.2010 рік та зобов`язано ГУ ПФУ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . Тобто, судом визнана протиправною бездіяльність щодо не виконання судового рішення від 17.12.2012 року по адміністративній справі №2а/157/8165/2011. Іллічівський міський суд Одеській області 27.04.2018 року в адміністративній справі №501/536/17 визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до Вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_1 та скасував Вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та постанови державного виконавця Сіренко С.В. про закінчення виконавчого провадження №49868375 від 13.09.2016 року. Іллічівський міський суд Одеської області 05.11.2018 року прийняв ухвалу по адміністративній справі №501/2675/18 згідно якої визнав протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеській області в адміністративній справі №501/536/17 та зобов`язав Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити примусове виконання рішення Іллічівського міського суду Одеській області в адміністративній справі №501/536/17 від 27.04.2018 року. Після цього постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. від 12.12.2018 року поновлено виконавче провадження №49868375. При цьому, позивач зазначає, що ГУ ПФУ в Одеській області самостійно виконало рішення суду, розрахувало та сплатило позивачу 06.05.2017 року, разом із пенсією, частину заборгованості у розмірі 80 676 грн. що на думку позивача свідчить про те, що ГУ ПФУ в Одеській області визнало, що розмір заборгованості за рішенням національного суду в розмірі 2 357,92 грн., який раніше зазначав Пенсійний фонд України, не відповідає дійсності.

Листом ГУ ПФУ в Одеській області №486/я-11 від 03.05.2017 року Пенсійний фонд відмовився сплачувати борг компенсаційних виплат несвоєчасно одержаних Позивачем сум пенсії.

18.09.2018 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду в справі №501/2380/17 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в здійсненні компенсації несвоєчасно одержаних ОСОБА_1 сум пенсії та стягнуло із ГУ ПФУ в Одеській області суму компенсації втрати частини доходів станом на 01.02.2016 року у сумі 72 277 грн. 46 коп. та зобов`язало ГУ ПФУ в Одеській області вчинити певні дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів станом на червень 2017 року.

Після неодноразових звернень до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з питань надання інформації про хід виконавчого провадження №49868375, ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з оскарженням бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. щодо не розгляду та ненадання відповіді на заяви стягувача та невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 у цивільній справі №501/811/19 та 11.03.2020 року в результаті розгляду цивільної справи №501/811/19 Іллічівський міський суд Одеської області прийняв ухвалу, якою задовольнив скаргу позивача та визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. щодо не розгляду та не надання відповіді на неодноразові заяви стягувача під час виконання рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 у виконавчому провадженні №49868375.

03.06.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, згідно з Постановою суду по адміністративній справі №2-а/157/8165/2011 від 17.12.2012 року в якій зазначено, що підставою для закінчення виконавчого провадження, як і раніше, сплата суми заборгованості у розмірі 2 357,92 грн. з посиланням на лист ГУ ПФУ в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03.

16.12.2019 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/6213/19 визнано протиправним надання інформації до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зазначеної у листі ГУ ПФУ в Одеській області №4979/03 від 26.03.2019 року, а саме про те що «на виконання Постанови суду по справі №2/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року та подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 позивачу було проведено відповідний розрахунок пенсії за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік та нарахована доплата за цей період в сумі 2 357,92 грн. та, покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області».

Позивач зазначає, що Головним управлінням Казначейської служби України в Одеській області 27.12.2019 року перераховані кошти в сумі 72 277,46 грн. на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 09.10.2018 року в справі №501/23/80/17 але рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 не виконано в повному обсязі враховуючи те, що Держава України «виконає рішення національних судів, які ще підлягають виконанню протягом 3-х місяців з дати повідомлення про Ухвалення Судом рішення, відповідно до пункту 1 ст.37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У випадку не сплати цих сум і невиконання рішення національних судів протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов`язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти».

Позивач стверджує що він повинен був отримати грошові кошти у розмірі 152 953,46 грн. (80 676 грн. сплачено 06.05.2017 року + 72 277,46 грн. сплачено 27.12.2019 року) не пізніше 20.04.2016 року, тобто протягом 3-х місяців з дати повідомлення про ухвалення рішення Європейським судом з прав людини. При цьому, 20.01.2016 року - це дата відкриття виконавчого провадження 49868375 щодо виконання рішення ЄСПЛ від 19.11.2015 року №64511/12, а 27.12.2019 року - це дата сплати Державою коштів на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеській області від 09.10.2018 року в справі №501/2380/17. Тобто, позивач зазначає, що 27.12.2019 року - це момент остаточного розрахунку, як зазначено у Постанові про відкриття виконавчого провадження №49868375.

Таким чином, позивач вважає, що Держава повинна сплатити позивачу пеню за період спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку «у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти» за період з 20.04.2016 року по 06.05.2017 рік із суми 152 953,46 грн. та за період з 07.05.2017 року по 27.12.2019 рік із суми 72 277,46 грн.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року після усунення недоліків зазначених в ухвалі від 21 лютого 2020 року, судом визнано причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду поважними, поновлено строк звернення до адміністративного суд, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України. Судове засідання призначене на 10 березня 2020 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, у залі судових засідань №30.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року витребувано з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №49868375 з примусового виконання рішення Європейського Суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року та зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати належним чином оформлені та витребувані матеріали виконавчого провадження №49868375 у строк до 06 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали про відкриття провадження від 02.03.2020 року, повістку про виклик до суду на 10.03.2020 року об 11 год. 00 хв. та копію ухвали про витребування доказів від 02.03.2020 року отримані відповідачем 02.03.2020 року, що підтверджується довідками, складеними секретарем судового засідання про відправлення процесуальних документів 02.03.2020 року на офіційну електронну адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - та директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. - (т.1 а.с.118-122).

06 березня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (вхід. №ЕП/2219/20) (т.1 а.с.127).

Враховуючи не надання Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України доказів, витребуваних ухвалою суду від 02.03.2020 року, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року вирішено:

- повторно направити до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України копію ухвали від 02 березня 2020 року про витребування доказів;

- направити директору Департаменту державної виконавчої служби України копію ухвали від 02 березня 2020 року про витребування доказів по справі №420/1295/20 для здійснення контролю за її виконанням та прийняттям мір реагування;

- зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії до отримання доказів витребуваних ухвалою суду від 02 березня 2020 року по справі №420/1295/20.

Копії ухвал Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року та від 02.03.2020 року вручені Департамену державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та директору Департамену державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - 16 березня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.144, 145).

01 квітня 2020 року на електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву в додатках до якого додано копії матеріалів виконавчого провадження №49868375 (вхід. №ЕП/4378/20) (т.1 а.с.162-248 т.2 а.с.1-21). Відзив на адміністративний позов підписаний ЄЦП головного спеціалісту відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пуйда Є.Ю. Проте, матеріали виконавчого провадження №49868375 засвідчені ЄЦП відповідальної особи на адресу суду не надійшли.

03 квітня 2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №ЕП/4569/20) (т.2 а.с.166-186).

24 квітня 2020 року на електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли матеріали виконавчого провадження №49868375 (вхід. №ЕП5848/20) підписані ЄЦП головного спеціалісту відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пуйда Є.Ю. (т.2 а.с.23-121).

27 квітня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вхід. №16800/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року поновлено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії зі стадії на якій воно було зупинене.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року поновлено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії зі стадії на якій воно було зупинене.

19 травня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання приєднано до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог (вхід. №16800/20 від 27.04.2020 року).

28 травня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання приєднано до матеріалів справи: відзив Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на позовну заяву (у новій редакції) (вхід. №ЕП/7335/20 від 20.05.2020 року); відповідь на відзив №15-14/4581 від 20.05.2020 року (вхід. №ЕП/7441/20).

01 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання приєднано до матеріалів справи заперечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на відповідь на відзив (вхід. №ЕП/7946/20 від 01.06.2020 року).

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими та, з посиланням на Конституцію України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Закон України «Про виконавче провадження» та Положення про Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №784 від 31 травня 2006 року зазначає, що підстави для здійснення заходів примусового виконання по рішенню Європейського суду з прав людини, в якому боржником є держава України, відсутні та не передбачені чинним законодавством.

Також, відповідач зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №49868375 з виконання рішення Європейського суду у справі « Юрій Олексійович Щічка та інші 572 проти України» від 19.11.2015 року №64511/12 в частині заяви ОСОБА_1 .

В ході виконання зазначеного рішення Суду на користь ОСОБА_1 платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 17.03.2016 року №1326 перераховані кошти у розмірі 28575,47 грн. (еквівалент 1000 євро) та платіжним дорученням від 06.09.2016 року №5623 сплачена заборгованість по рішенню національного суду в розмірі 2357,92 грн., оскільки згідно відповіді Пенсійного фонду України від 05.08.2016 року №25145/07-10 на виконання вищезазначеної постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії відповідно до подання від 29.09.2011 року №14/1029 з урахуванням процентної надбавки у розмірі 35% грошового забезпечення за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік. За результатами перерахунку ОСОБА_1 донараховано 2357,92 грн.

Враховуючи викладене, керуючись пункт 8 частини першої статті 49, статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції до 05.10.2016 року), державний виконавець 13.09.2016 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

В подальшому, 27.04.2018 рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/536/17 визнано протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо внесення відомостей до вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_1 та скасовано вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та постанову від 13.09.2016 року щодо закінчення виконавчого провадження №49868375.

05.12.2018 року на адресу відділу надійшла ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 05.11.2018 року у справі №501/2675/18, якою визнано неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 від 27.04.2018 року та зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити необхідних заходів щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року в частині вирішення питання щодо відновлення провадження судом України, у зв`язку з виключеними обставинами відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.361 КАС України по справі №2-а- 5830/10/1570.

Враховуючи вищезазначене, державним виконавцем 12.12.2018 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та направлено для виконання та до відома сторонам виконавчого провадження.

Як зазначає відповідач, в цей же день з метою подальшого виконання рішення суду державним виконавцем скеровано вимогу №467/20.1/23 до Пенсійного фонду України. 23.01.2019 року на адресу відділу надійшов лист Пенсійного фонду України від 18.01.2019 року №1829/06-30, яким повідомлено, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 проведено перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік. Доплата по перерахунку за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік в сумі 2357,92 грн. була виплачена ОСОБА_1 разом із пенсією за вересень 2016 року.

Крім того, відповідач наголошує, що надбавка за вислугу 21 рік у розмірі 35% була включена у грошове забезпечення при обчисленні пенсії з 01.10.2010 року на підставі грошового атестата, виданого Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 10.06.2010 року №76.

Таким чином, відповідач зазначає, що згідно відповіді боржника постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі № 2а/1570/8165/2011 виконана.

В подальшому, на вимогу державного виконавця 05.04.2019 року на адресу відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03 разом із додатками, яким повідомлено про виконання зобов`язань в повному обсязі згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року.

Враховуючи вищевикладене керуючись вимогами п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 03.06.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375.

Таким чином, відповідач вважає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів на виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Стосовно тверджень позивача щодо сплати пені за період спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку «у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме за цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти» відповідач зазначає, що згідно роз`яснень наданих Генеральним директоратом з прав людини та верховенства права на лист Урядового уповноваженого у Європейському суді з прав людини України Борису Бабіну від 16.10.2015 року, пеня вказана у резулятивній частині рішення Суду застосовується до справедливої сатисфакції, присудженої Європейським судом і як така не є застосованою до будь-яких сум, що мають бути стягнені внаслідок невиконання національних судових рішень.

Обставини справи встановлені судом

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 13 серпня 2008 року та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня (т.1 а.с.16-22).

19.11.2015 року Європейський суд виніс рішення у справі " Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви" (заява №64511/12 та 572 інші заяви) про схвалення умов односторонніх декларацій, якими Уряд України зобов`язався протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Європейським судом рішення, відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро відшкодування будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат. До списку заяв у рішенні було приєднано і справу ОСОБА_1 за заявою №15099/14 зі скаргою на тривале невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі № 2а/1570/8165/2011 (т.1 а.с.11-15).

Згідно службової записки від 04.01.2016 року №704/12.0.1-48-16 Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини повідомив Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про ухвалення Європейським судом рішення у справі " Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви" (заява № 64511/12 та 572 інші заяви) та надіслав документи, необхідні для відкриття виконавчого провадження.

20.01.2016 року відділом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №49868375 по виконанню рішення Європейського суду від 19.11.2015 року №64511/12 у справі " Юрій Олексійович Щічка проти України та інші 572 заяви" за заявою ОСОБА_1 (т.1 а.с.180-181).

За вказаним рішенням Європейського суду на користь ОСОБА_1 підлягає виплаті 1000 євро в перерахунку на національну валюту держави - відповідача та виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року №2а/1570/8165/2011, зазначеної у пункті 320 додатку до рішення Європейського суду.

Відповідно до вказаної постанови зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 13.08.2008 року та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчислені - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчислені - 29 років 8 місяців 23 дні (т.1 а.с.16-22).

На виконання постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії відповідно до подання від 29.09.2011 року №14/1029 з урахуванням процентної надбавки у розмірі 35% грошового забезпечення за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік. За результатами перерахунку ОСОБА_1 донараховано 2 357,92 грн. (відповідь Пенсійного фонду України від 05.08.2016 року №25145/07-10) (т.2 а.с.9-12).

На виконання вищевказаного рішення Європейського суду на користь стягувача ОСОБА_1 платіжними дорученнями Міністерства юстиції України від 17.03.2016 року №1326 перераховані кошти у розмірі 28 575,47 грн. (еквівалент 1000 євро) (т.1 а.с.185) та від 06.09.2016 року №5623 сплачена заборгованість за рішенням національного суду в розмірі 2 357,92 грн. (т.1 а.с.187).

13.09.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду (т.1 а.с.207-208).

27.04.2018 року Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до Вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_1 та скасував Вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та Постанову від 13.09.2016 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 49868375 (т.1 а.с.27-30).

Ухвалою від 05.11.2018 року Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/2675/18 задовольнив скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконавчої служби та визнав неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 (т.1 а.с.31-33).

На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04.2018 року по адміністративній справі №501/536/17, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем прийнято постанову від 12.12.2018 року про відновлення виконавчого провадження №49868375 (т.1 а.с.48).

Пенсійний фонд України листом від 18.01.2019 року №1829/06-30 повідомлено державного виконавця, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 проведено перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік.

Доплата по перерахунку за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік в сумі 2357,92 грн. виплачена ОСОБА_1 разом із пенсією за вересень 2016 року.

Крім того, надбавка за вислугу 21 рік у розмірі 35% включена у грошове забезпечення при обчисленні пенсії з 01.10.2010 року на підставі грошового атестата, виданого Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 10.06.2010 року №76 (т.2 а.с.15).

На вимогу державного виконавця від 20.03.2019 року №467/20.1/23 надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03 разом із додатками, яким повідомлено про виконання зобов`язань в повному обсязі згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року (т.1 а.с.49).

03.06.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, згідно з Постановою суду по адміністративній справі №2-а/157/8165/2011 від 17.12.202 року в якій зазначено в якості підстави для закінчення виконавчого провадження, як і раніше, сплата суми заборгованості у розмірі 2 357,92 грн. з посиланням на лист ГУ ПФУ в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03 (т.1 а.с.50-52).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року в справі №420/6213/19 яке набрало законну силу 24 січня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправним надання інформації та зобов`язання утриматись від певних дій - задоволено частково:

- визнано протиправним надання інформації до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка міститься у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №4979/03 від 26.03.2019 року про те, що "на виконання постанови суду по справі від 17.12.2012 року №2а/1570/8165/2011 та подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 позивачу було проведено відповідний перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 та нарахована доплата за цей період в сумі 2357,92 грн. та покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області";

- в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про зобов`язання утриматись від певних дій - відмовлено (т.1 а.с.54-62).

Головним управлінням Казначейської служби України в Одеській області 27.12.2019 року перераховано кошти у сумі 72 277,46 грн. на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 09.10.2018 року по справі №501/2380/17, що підтверджується листом ГУ ДКСУ в Одеській області №16-08-06/417 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.53).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2020 року у справі №501/811/19 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича та бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького,13, ) щодо не розгляду та ненадання відповіді на неодноразові заяви стягувача та невиконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №49868375 - задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ) щодо нерозгляду та ненадання відповіді на неодноразові заяви стягувана під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні № 49868375, а саме: -

- про прийняття Постанови №49868375 про відновлення виконавчого провадження до виконання від 30.12.2018 року;

- про здійснення певних дій щодо виконання зобов`язань Держави згідно із Мировою угодою, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року;

- про надання інформації про хід виконавчого провадження №49868375 від 04.01.2019 року;

- про здійснення певних дій щодо виконання зобов`язань Держави згідно із Мировою угодою, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 14.02.2019 року.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ), під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні №49868375, вжити необхідних заходів щодо сплати боржником, Урядом України, боргу Держави у сумі 119 тисяч 371 гривня 59 копійок, відповідно до зобов`язань Уряду України, які виникли на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року.

Зобов`язано Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73; ; адреса для листування 01001 м. Київ, вул. Городецького 13) здійснити примусове виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року.

Таким чином, вважаючи, що рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 виконано не в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 повинен був отримати грошові кошти у розмірі 152 953,46 грн. (80 676 грн. сплачено 06.05.2017 року + 72 277,46 грн. сплачено 27.12.2019 року) не пізніше 20.04.2016 року, тобто протягом 3-х місяців з дати повідомлення про ухвалення рішення Європейського суду з прав людини, а тому Держава повинна сплатити позивачу пеню за період спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку «у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти», позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людини в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає стислий виклад Рішення Стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб`єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення (стаття 5 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» орган представництва - орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень, покладено на Міністерство юстиції.

Відповідно до підпункту «б» ч.2 ст.7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва. Державна виконавча служба впродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у підпункті «б» цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Згідно з пунктом 9 Порядку взаємодії Державної виконавчої служби України та Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23 вересня 2013 року № 1989/5 (надалі - Порядок № 1989/5) у разі невиконання рішення національного суду на дату постановлення рішення Європейським судом з прав людини Державна виконавча служба України протягом місяця з дати отримання автентичного перекладу рішення Європейського суду з прав людини організовує перевірку стану виконання рішення національного суду, вживає заходів щодо його виконання, при неможливості виконання рішення без зміни порядку та способу його виконання повідомляє Секретаріат Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з подальшим вжиттям заходів, передбачених пунктами 10, 11 та 12 цього Порядку.

Відповідно до п.10 Порядку №1989/5, якщо рішення суду не виконано, його виконання знаходиться на постійному контролі ДВС до повного виконання рішення національного суду. Щомісяця до 7 числа наступного за звітним періодом місяця ДВС подає Секретаріату інформацію про стан виконання такого рішення суду.

Згідно з п.12 Порядку № 1989/5 якщо Європейським судом постановлено рішення, за яким передбачається вжиття додаткових заходів індивідуального характеру шляхом виконання рішення національного суду майнового характеру, Секретаріат протягом десяти днів після отримання офіційного повідомлення Європейського суду про набуття його рішенням статусу остаточного повідомляє ДВС про необхідність вжиття таких заходів шляхом виплати стягувачу коштів відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 N 408.

Пунктом 13 Порядку №1989/5 передбачено, якщо кошти, присуджені заявнику рішенням Європейського суду, було виплачено з порушенням строку, встановленого у рішенні Європейського суду, ДВС протягом трьох днів з дати отримання підтвердження сплати пені повідомляє про це Секретаріат із зазначенням причин пропуску строку виплати та дати сплати пені. До зазначеної інформації має бути додано копії платіжних документів, що підтверджують сплату пені.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті «б» частини першої статті 7 цього Закону.

Відповідно до ч.4-6 ст.8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Порядок збереження коштів на депозитному рахунку державної виконавчої служби визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Статтею 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що виконання Рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст.22 Бюджетного кодексу України та п.1 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 березня 2007 року №408 (надалі - Порядок №408) відповідальним виконавцем за бюджетною програмою «Платежі на виконання рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України» та головним розпорядником цих бюджетних коштів є Міністерство юстиції України.

Згідно з пунктом 3 Порядку №408 однією з підстав для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, є, зокрема, рішення закордонного юрисдикційного органу.

Підпунктами 1, 8 пункту 2 Порядку №408 встановлено, що бюджетні кошти спрямовуються, зокрема, на: виплату грошових сум за рішеннями закордонних юрисдикційних органів - міжнародного судового, в тому числі Європейського суду з прав людини, міжнародного арбітражного органу, згода на здійснення юрисдикції яким щодо України надана відповідно до укладеного належним чином міжнародного договору України або в інший спосіб згідно із законами України, а також судового, арбітражного органу іноземної держави, - прийнятими проти держави Україна; витрати, пов`язані із здійсненням додаткових заходів індивідуального характеру на виконання рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі виконання рішень національних судів, невиконання яких стало підставою для звернення до Європейського суду з прав людини, та витрати, пов`язані із здійсненням заходів загального характеру на виконання рішень Європейського суду з прав людини.

Підставою для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, є, зокрема, вимога державного виконавця у разі стягнення пені, неустойки та штрафу або додаткової сплати інших коштів, передбачених рішенням юрисдикційного органу (пункт 3 Порядку №408).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог позивача про визнання дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі старшого державного виконавця Сіренко С.В. щодо закінчення виконавчого провадження №49868375 та скасування Постанови Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №49868375 суд виходив із того, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій та прийняті постанови про закінчення виконавчого провадження по виконанню Рішення ЄСПЛ №64511/12 від 19.11.2015 року керувався виключно положеннями Закону України «Про виконавче провадження», а саме ст.ст.17, 19, 21, 31, вищезазначеними підзаконними актами. При цьому державним виконавцем не враховані приписи Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Порядку №408 та Порядку №1989/5, які є спеціальними у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що на час вчинення дії по винесенню оскарженої постанови держаному виконавцю було відомо як про те, що його дії щодо внесення відомостей до Вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_1 визнані протиправними та скасована Вимога державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду, так і про те, що на вимогу державного виконавця від 20.03.2019 року №467/201/23 він отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03 разом із додатками, яким повідомлено про виконання зобов`язань в повному обсязі згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року, який в цілому за змістом був повтором раніше отриманої відповіді Пенсійного фонду України (лист від 18.01.2019 року №1829/06-30). Зазначене на думку суду свідчить про те, що державним виконавцем не перевірено сплата позивачу пені за період спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти». Таким чином державним виконавцем було зроблено передчасний висновок щодо можливості закінчення виконавчого провадження №49868375 та винесена оскаржувана постанова.

До того ж, досліджена в судовому засіданні вимога державного виконавця від 20.03.2019 року №467/201/23, надіслана до Пенсійного фонду України щодо надання інформації щодо виконання Рішення ЄСПЛ від 19 листопада 2015 року у справі « Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви» в частині рішення національного суду, за яким боржник є територіальний орган Пенсійного фонду України не містіть запиту щодо інформації відносно сплати позивачу пені.

Оскільки до 22.06.2016 року жодні вимоги до Пенсійного фонду України державним виконавцем не надсилалися, тому є підстави вважати, що державним виконавцем, всупереч вимогам пункту 9 Порядку №1989/5, у місячний строк з дня отримання автентичного перекладу Рішення ЄСПЛ не організовано перевірку стану виконання рішення національного суду, не вжито заходів щодо його виконання, не повідомлено Секретаріат Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини про неможливість виконання рішення національного суду.

Крім того, державним виконавцем не виконано приписів ч.3 ст.8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та не надіслано протягом місяця з дня відкриття виконавчого провадження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державної казначейської служби України - постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті «б» частини першої статті 7 цього Закону, що призвело до нездійснення списання коштів на користь позивача в рахунок виконання рішення національного суду.

Лише 22.06.2016 року державний виконавець надіслав до Державної казначейської служби України вимогу, яка не містить приписів щодо списання коштів з відповідного рахунку за бюджетною програмою «Платежі на виконання рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України», а лише вимагає від Державної казначейської служби України повідомити відділ Примусового виконання рішень державної виконавчої служби про наявність зазначених у Додатку рішень національних судів у Реєстрі рішень для подальшого його виконання у спосіб, передбачений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року №440 або Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845, у разі наявності зазначених у Додатку рішень національних судів у Реєстрі рішень - повідомити відділ про стан їх виконання.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вчинено дій, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» з виконання Рішення ЄСПЛ від 19 листопада 2015 року у справі « Юрій Олексійович Щічка проти України та інші 572 заяви» в частині рішення національного суду на користь ОСОБА_1 .

Аргументи відповідача про те, що згадане Рішення ЄСПЛ є виконаним з огляду на виплату позивачеві сатисфакції, суд відхиляє й указує на те, що відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконанням Рішення є не лише виплата Стягувачеві відшкодування, а й вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, якими у відповідності до частини другої статті 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у Рішенні.

Пунктом 12 Порядку №1989/5 та підпунктом 8 пункту 2 Порядку №408 передбачено, що виконанням додаткових заходів індивідуального характеру на виконання рішень Європейського суду з прав людини, є, у тому числі, виконання рішень національних судів, невиконання яких стало підставою для звернення до Європейського суду з прав людини.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та Порядком №408 чітко визначено послідовність та строки вчинення дій Органу представництва, а також його структурного підрозділу - Державної виконавчої служби, які повинні бути вчинені на виконання рішення національного суду в рамках виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Саме вимогами Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та положеннями Порядку №408 передбачено, що виплата коштів за рішенням Європейського суду з прав людини в частині виконання рішень національного суду та сплати пені здійснюються за вимогами державного виконавця Державної виконавчої служби України, та виплата коштів на виконання рішення національного суду відбувається не за рахунок коштів відповідача за рішенням національного суду, а за рахунок коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2020 року по справі №820/4832/17.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту вказаного Рішення ЄСПЛ, виконання останнього не може вважатися повним без вжиття Державою додаткових заходів індивідуального характеру - виконання рішень національних судів, а у випадку, що розглядається - прийнятої на користь ОСОБА_1 постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року по справі №2а/1570/8165/2011.

Водночас, суд враховує посилання позивача на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2020 року по справі №501/811/19, прийняту за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича та бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не розгляду та не надання відповіді на неодноразові заяви стягувача та невиконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №49868375 та за результатами якої, зокрема, зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні №49868375, вжити необхідних заходів щодо сплати боржником, Урядом України, боргу Держави у сумі 119 тисяч 371 гривні 59 копійок, відповідно до зобов`язань Уряду України, які виникли на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року та вважає, що оскільки зазначена ухвала оскаржена 19 травня 2020 року до Одеського апеляційного суду, що підтверджується листом Іллічівського міського суду Одеської області №501/811/19/5777/2020 від 29.05.2020 року та на час розгляду даної адміністративної справи знаходиться на розгляді апеляційної інстанції, факти щодо розміру сплати пені та визначення її розміру повинні бути обраховані саме Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутись із Вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України щодо сплати боржником, Урядом України, ОСОБА_1 боргу держави саме в розмірі 119 тисяч 371 гривня 59 копійок підлягає частковому задоволенню з урахуванням остаточної дати розрахунку держави з позивачем, а саме 27.12.2019 року.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи усі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження, скасування постанови від 03.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження №49868375.

Скасувати Постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №49868375.

Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження №49868375 та звернутись із Вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України щодо сплати боржником, Урядом України, ОСОБА_1 боргу держави, враховуючи дату остаточного розрахунку держави щодо перерахунку та сплати пенсії 27.12.2019 року, як наслідок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року по справі №2а/1570/8165/2011 відповідно до мирової угоди згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року №408.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Суддя С.О. Cтефанов

.