Справа № 127/5260/20
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5260/20
Провадження 2-а/127/115/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, що 21.02.2020адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради була винесена постанова № 152 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме п. 6.17.17, п. 6.18.2 Правил благоустрою території міста Вінниці. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340, 00 гривень. Позивач зазначила, що не є власницею котів, про яких йдеться у постанові № 152. Всі тварини безпритульні, а тому на позивачку не можуть порушуватися правила благоустрою. Крім того, адміністративною комісією порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивачку не було повідомлено завчасно про розгляд справи, справу розглянуто у її відсутність, копію протоколу не надіслано. На думку позивача постанова № 152 від 21.02.2020 є незаконною та підлягає скасуванню.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про скасування постановиАдміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 152 від 21.02.2020 та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.03.2020 вищевказану заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, яку вирішено провести в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Також, даною ухвалою було запропоновану відповідачу надати суду відзив і усі докази в порядку і строки встановлені судом, витребувано від Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

У строк встановлений вищевказаним судовим рішенням відзив на позов та витребувані документи відповідачем надано не було. Представником відповідача не повідомлялося суду про неможливість подання у встановлений законом строк доказів по справі.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. При цьому, судом враховано, що подання заяв по суті є правом учасників справи у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, а доказування - обов`язком, у відповідності до ст. 77 КАС України.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 268 КАС України, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Однак, відповідачем 28.05.2020 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи через запровадження карантину на території України.

Судом прийнято до уваги, що дана справа віднесена до категорії термінових адміністративних справ, її розгляд вже неодноразово відкладався через неявку представника відповідача, на сьогодні карантинні обмеження значно послаблені, відповідач здійснює роботу протягом усього часу з моменту запровадження карантину на території України, а тому за даних обставин будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали явку його представника в судове засідання не повідомлено. Крім того, судом прийнято до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Тому суд, дослідивши заяву представника відповідача, заслухавши думку позивачки, приймаючи до уваги вищевикладене та положення ч. 3 ст. 268 КАС України, ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника відповідача (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Ухвалою суду від 28.05.2020 задоволено клопотання позивачки про виклик в судове засідання свідка (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

По справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.02.2020 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову № 152, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме п. 6.17.17, п. 6.18.2 Правил благоустрою території міста Вінниці, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340, 00 гривень. (а.с. 13)

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 утримує в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 велику кількість котів, чим порушила п. 6.17.17, п. 6.18.2 Правил благоустрою території міста Вінниці і посягнула на встановлений громадський порядок.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні заходи благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів», який спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено ст.ст. 152, 159 і 182 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 152 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 6.17.17. та 6.18.2 Правил благоустрою території міста Вінниці, затверджених рішенням Вінницької міської ради від 01 березня 2011 року № 104, власникам або утримувачам собак, котів та інших тварин забороняється утримувати домашніх тварин у місцях загального користування/коридорах, підвалах, на сходових площадках, горищах, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У ст. 278 КУпАП передбачені обов`язки посадових осіб, які розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема обов`язок щодо перевірки правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також щодо перевірки сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Судом встановлено, що позивачка не була присутня під час розгляду 21.02.2020 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради справи про адміністративне правопорушення, результатом розгляду якої стало винесення оскаржуваної постанови.

Доказів про те, що позивачка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано. При цьому судом прийнято до уваги, що дана справа про адміністративне правопорушення могла бути розглянута у відсутністьособи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак лише за умови, що є дані про належне своєчасне сповіщення її про місце і час розгляду справи і за умови відсутності клопотання про відкладення розгляду справи.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем вимог п. 6.17.17, п. 6.18.2 Правил благоустрою території міста Вінниці відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП відповідачем не з`ясовані всі обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_2 , яка повідомила, що є зоозахисником і знає ОСОБА_1 Свідок зазначила, що їй особисто відомі обставини даної справи, вона особисто виїздила до будинку № АДРЕСА_1. Свідок вказала, що підвальне приміщення цього будинку заколочене, доступу до нього не має, коти в підвалі не проживають. Також свідок зазначила, що коти є безпритульними тваринами, ОСОБА_1 не їх власницею, вона лише інколи їх підгодовує, оскільки їй їх шкода.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Тому, при оцінці показань свідка судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідком. Судом прийнято до уваги, що свідок надавала покази, посилаючись на інформацію, якою володіє особисто, а не з чужих слів. Тому, судом прийнято до уваги покази свідка.

Суду не надано жодних належних доказів, які були досліджені в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що вказували б на порушення нею вимог чинного законодавства України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що суб`єктом владних повноважень вчинено низку порушень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення позивача в судовому засіданні, покази свідка, дослідивши заяви по суті, в даному випадку - позовну заяву, оцінивши відповідно до ст. 90 КАС України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Суд прийшов до висновку про протиправність постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 152 від 21.02.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, оскільки вона винесена з порушенням норм чинного законодавства України. Тому, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 9 та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд прийшов до висновку про скасування даної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви позивач повинен додати документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі судом було прийнято до уваги позицію, висловлену Верховним Судом України, згідно якої «У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2-4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору».

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 (оприлюднено 28.04.2020) відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16), та зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Тому, приймаючи до уваги те, що суд не позбавлений можливості вирішити питання про розподіл судових витрат при ухваленні рішення, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, як визначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 визначений у розмірі 2 102, 00 гривень.

Відтак, за подання позовної заяви належав до сплатити судовий збір у сумі 420, 40 гривень.

Отже, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420, 40 гривень на користь держави.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Правилами благоустрою території міста Вінниці, затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 01 березня 2011 року № 104, ст.ст. 1, 7, 9, 152, 245-249, 251, 252, 254-257, 279, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 3-9, 44, 72-79, 90, 91, 94, 132, 139, 211, 217, 241-246, 268-272, 286, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 152 від 21.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Судовий збір в сумі 420, 40 гривень стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Вищевказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Брацлавська (Островського), буд. 85.

Суддя: