Справа № 813/719/16
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 813/719/16

27 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Іваненко Т.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців щодо невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, Виконкому Винниківської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, стягнення компенсації, середнього заробітку, притягнення до відповідальності посадових осіб,

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців щодо невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №813/719/16.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу справ Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року, для розгляду скарги ОСОБА_1 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Сторчак В.Ю., судді - Іваненко Т.В. та Ватаманюк Р.В.

У зв"язку з надходженням скарги позивача, ухвалою суду від 14 лютого 2020 року витребувано адміністративну справу №813/719/16 з Хмельницького окружного адміністративного суду.

В свою чергу, Хмельницький окружний адміністративний суд, листом від 18.02.2020 року №6182/20 повідомив, що справа №813/719/16 направлена до Касаційного адміністративного суду у зв"язку з її витребуванням та буде направлена до Сьомого апеляційного адміністративного суду після повернення з суду касаційної інстанції.

14 травня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла адміністративна справа №813/719/16.

Окрім скарги, 10 березня 2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід від розгляду справи №813/719/16 суддів Сторчака В.Ю. та Ватаманюка Р.В.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід від розгляду скарги на бездіяльність державних виконавців суддів Сторчака В.Ю. та Ватаманюка Р.В та передано справу №813/719/16 для вирішення питання про відвід суддів, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сторчака В.Ю. та судді Ватаманюка Р.В.. по справі №813/719/16, оскільки судом встановлено, що обставини та доводи ОСОБА_1 щодо прямої чи опосередкованої упередженості головуючого судді Сторчака В.Ю. та судді Ватаманюка Р.В. у розгляді його справи є необгрунтованими.

Так, у скаргі скаржник зазначила, що 24.12.2019р. у зв`язку з невиконанням судового рішення №813/719/16 від 06.05.2019р. звернулася до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка також була і є боржником по справі, оскільки кошти в розмірі 15150 грн. за вказаним судовим рішенням їй не виплачено.

08.02.2020р. ОСОБА_1 отримала лист Міністерства юстиції України від 24.01.2020р. № 629/Д- 26406/20.4.1 про те, що виконавчий документ повернуто їй без виконання. В свою чергу Донець повідомила Міністерство юстиції України, що виконавчий лист їй надісланий не був, а надісланий лише лист без вкладення виконавчого лист. Також ніякої постанови про закінчення виконавчих проваджень ОСОБА_1 не отримувала.

Крім того, у скарзі ОСОБА_1 повідомляє, що надана неправдива інформація про її трудову книжку та внесення в неї записів. Виконавче провадження №1510374 не виконане, трудова книжка за рішенням суду не поновлена, рішення від 08.12.2015 р. та 06.05.2019р, - не виконані. Державний виконавець на боржників штраф не накладав, трудова книжка не поновлена.

Стосовно виплати заробітної плати, у скарзі ОСОБА_1 зазначила, що по даний час жодної копійки не виплачено, натомість, державний виконавець їй повідомив, що боржник звернувся в суд на розтермінування виплат боргу з 2010 року по день винесення судового рішення. Проте, вказаних документів скаржнику не поступало і вона не згідна з розтермінуванням виплати мені коштів, оскільки було рішення суду ще в 2008 році і боржник користувався даними коштами.

Також ОСОБА_1 зауважила, що на боржника було дише один раз накладено штраф, державний виконавець не подавав відомості в правоохоронні органи щодо невиконання судових рішень. Департамент державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України рішення суду виконувати не бажає, вигадує різні підстави для його невиконання.

Крім того у скаргі ОСОБА_1 вказує, що державний виконавець не перевірив правильності нарахувань її боргів по заробітній платі з коригуванням, індексації, компенсації, стажу, рангу, категорії, відпусток, тощо, не звернувся в компетентні органи для перевірки, а саме в ДФС, Держаудитслужбу. Не було накладено арешту на майно, активи, банківські рахунки боржників до виконання судового рішення. Це призвело до того, що судові рішення не виконані і боржник пише заяви про розтермінування боргу на безкінечний період.

Також скаржник звернула увагу на наступне.

06 травня 2019 року Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі №813/719/16 постановив:

- визнати протиправною бездіяльність Винниківської міської ради Львівської області, Виконавчого комітету Винниківської міської ради, щодо не поновлення ОСОБА_1 на роботі на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2008 року №2а-1041/08 та рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2008 року №2а-1041/08 та рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо закриття виконавчих проваджень від 18.02.2016 року ВП №44366223 та від 16.02.2016 року ВП №15410374, ВП №15409960;

- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області скасувати постанови про закриття виконавчих проваджень від 18.02.2016 року ВП №44366223 та від 16.02.2016 року ВП №15410374, ВП №15409960 відповідно та поновити виконавчі провадження;

- зобов`язати Винниківську міську раду Львівської області, Виконавчий комітет Винниківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду з 03 грудня 2010 року по 06 травня 2019 року;

- стягнути з Винниківської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2650грн., моральну шкоду в сумі 5000грн., матеріальну шкоду в сумі 7500,00грн., згідно поданих квитанцій за лікування;

- стягнути з Виконавчого комітету Винниківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2650грн., моральну шкоду в сумі 5000грн., матеріальну шкоду в сумі 7500,00грн., згідно поданих квитанцій за лікування.

- стягнути з Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2650, моральну шкоду в сумі 5000грн., матеріальну шкоду в сумі 7500,00грн., згідно поданих квитанцій за лікування;

- стягнути з Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2650, моральну шкоду в сумі 5000 грн., матеріальну шкоду в сумі 7500,00грн., згідно поданих квитанцій за лікування.

Скаржник повідомляє, що отримала виконавчі листи, видані 26.07.2019 р., які надіслала суб`єктам оскарження до виконання, проте, на даний час жодний з боржників не виконав рішення суду.

Обгрунтовуючи свої доводи, скаржник посилається на статтю 55 Конституції України, частину 2 статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та статтю 74 Закону України «Про виконавче провадження»

Також у скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на її думку моральна шкода полягає в наступному: боржники та суб`єкти оскарження не вживають заходів для виконання судових рішень щодо стягнення на її користь багаторічних (з 2005 року) боргів з заробітної плати. Не сплачені соціальні внески, що позбавило можливості оформити пенсію. Не відновлені трудова книжка та особова справа з стажем роботи з 1983 року по даний час. Це вплинуло на погіршення її способу життя та хвороби. Боржники багаторічно порушують права і свободи скаржника.

При цьому, на переконання ОСОБА_1 відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, ОСОБА_1 зауважила, що при визначенні суми моральної шкоди суд повинен застосувати п. 13 Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р., а саме: судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Умови відшкодування моральної (немайнової) шкоди, передбачені укладеним сторонами контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з положеннями ст. 237-1 КЗпП чи іншим законодавством, згідно зі ст. 9 КЗпП на переконання скаржника є недійсними.

Таким чином, враховуючи зазначене ОСОБА_1 просить суд:

- визнати бездіяльність Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Відділу примусового виконання рішень - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо невиконання постанови від 06.05.2019 Сьомого апеляційного адміністративного суду - справа №813/719/16 та рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року «Яворовенко та інші проти України».

- зобов`язати суб`єктів оскарження виконати постанову від 06.05.2019р. Сьомого апеляційного адміністративного суду - справа №813/719/16 та рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року «Яворовенко та інші проти України» в повному обсязі.

- зобов`язати суб`єктів оскарження:

1) зробити запити у всі компетентні установи та організації для виявлення майна боржника;

2) отримати від податкової служби актуальні дані про рахунки боржника;

3) накласти арешт на всі рахунки боржника;

4) здійснити вихід за місцезнаходженням боржника для виявлення його майна.

- заборонити суб`єктам оскарження робити розтермінування боргу та затягування повернення боргів на роки;

- зобов`язати суб`єктів оскарження внести подання в правоохоронні органи щодо невиконання судових рішень;

- накласти штраф на посадових осіб державної виконавчої служби, які саботують виконання судових рішень;

- стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи та вимоги скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців, з врахуванням вимог статтей 287 та 383 КАС України, прийшов до висновку, що вказана скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Статтею 167 КАС України врегульовано загальні вимоги до форим та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 167 КАС України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте, в порушення зазначених вимог, скаржником не додано до скарги докази її надіслання учасникам справи (провадження).

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено порядок оскарження дій органів державної виконавчої служби.

Зокрема, статтею 287 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, а саме частиною 1 визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, вважаючи протиправною бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо невиконання рішення суду, особа вправі звернутись до суду першої інстанції з відповідною позовною заявою в порядку ст. 287 КАС України.

При цьому, у скаргі скаржник зазначила, що 24.12.2019р. у зв`язку з невиконанням судового рішення №813/719/16 від 06.05.2019р. звернулася до Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка також була і є боржником по справі, оскільки кошти в розмірі 15150 грн. за вказаним судовим рішенням їй не виплачено.

В даному випадку дії або бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем, можуть бути оскаржені в порядку ст. 383 КАС України. Однак у цьому разі відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України, відповідна заява також має бути подана до суду першої інстанції.

Так, колегія суддів звертає увагу, що згідно з приписами ч.1-5 ст. 383 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вимогам, визначених даною нормою, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст. 383 КАС України звернувся зі скаргою на бездіяльність державних виконавців щодо невиконання рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду, колегія суддів вважає таку скаргу очевидно безпідставною та необґрунтованою, а тому приходить до висновку про її повернення скаржнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 167, 287, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців щодо невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі №813/719/16 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Іваненко Т.В.