Справа № 440/3020/19
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 травня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/3020/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду (в порядку статті 383 КАС України) у по справі №440/3020/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), а саме: яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі № 527/1405/14-а, з урахування ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу 23.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 23.07.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі № 527/1405/14-а з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу - 23.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 23.07.2019. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

17 грудня 2019 року Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/2293/19 видано виконавчий лист.

04 травня 2020 року судом одержано заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду (в порядку статті 383 КАС України), розгляд якої просив здійснювати без нього в порядку письмового провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

18 травня 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на електронну пошту суду надійшли заперечення на заяву, в яких ГУ ПФУ в Полтавській області зазначило, що виплата розрахованої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19 компенсації втрати частини доходів буде проведена у порядку та у спосіб, що передбачені Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року.

Розглядаючи заяву позивача та заперечення відповідача, суд виходить з наступного.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі № 527/1405/14-а з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу - 23.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 23.07.2019. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повернуто скаржнику /а.с. 107/.

17 грудня 2019 року Полтавський окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 (справа № 1-26/2012) зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 1-7/2013 Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням виникає безумовний обов`язок його виконання.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ від 02 червня 2016 року.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтями 287 та 382 Кодексу адміністративного судочинства України, а спеціальний - закріплений у статті 383 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

При цьому правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду та підтверджених відповідними доказами, поданими позивачем.

Як випливає з резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, що набрало законної сили 03.12.2019, Головне управління Пенсійного фонду України зобов`язано здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі № 527/1405/14-а з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу - 23.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 23.07.2019.

Разом з тим, з наявного у матеріалах заяви розрахунку суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 /39020), зробленого з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, який надано позивачем разом із заявою про визнання протиправними дій відповідача /а.с.142, 143/, вбачається, що пенсійний орган здійснив розрахунок компенсації ОСОБА_1 не з 01 січня 2014 року, а починаючи з листопада 2014 року і не по 23 липня 2019 року, а по червень 2019 року.

Таким чином, здійснюючи розрахунок компенсації позивачу не з 01 січня 2014 року, як зобов`язано рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, а починаючи з листопада 2014 року, та не по 23 липня 2019 року, а по червень 2019 року пенсійний орган діяв протиправно, не здійснивши розрахунок за період, який визначений в рішенні суду.

Крім того, до заперечення на заяву позивача, що розглядається, додано розрахунок суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 /39020), зробленого з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, який надано відповідачем разом із запереченням на заяву позивача /а.с.142-143/, вбачається, що пенсійний орган здійснив розрахунок компенсації ОСОБА_1 не з 01 січня 2014 року, а починаючи з 01 вересня 2014 року і не по 23 липня 2019 року, а по червень 2019 року, що суперечить попередньому розрахунку, відтак слугує підтвердження протиправності дій відповідача, а також свідчить про нездійснення розрахунку за період, який визначений в рішенні суду.

Також відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 3 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи вищевикладені норми, компенсація обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу, тобто приріст індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100 (без врахування інфляції місяця, за який виплачується доход).

Відповідачем до заперечень на заяву позивача надано здійснений ним розрахунок суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 , як зазначено відповідачем, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19. Згідно вказаного розрахунку відповідачем за 12 місяць 2014 року в графі "сума різниці" зазначено 44601,11, а в графі "компенсація" зазначено суму 55216,17. Всі інші графи такого розрахунку, у тому числі: "сума різниці", "компенсація", "нараховано", "виплачено" не заповненні за період з 09.2014 по 06.2019.

Відтак, наявний у матеріалах заяви розрахунок суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 не містить детального розрахунку із зазначенням всіх величин та індексів, згаданих вище, по кожному окремо взятому місяцю, у тому числі починаючи саме з січня 2014 року, зокрема не містить детального розрахунку добутку нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за кожен відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100, чим позбавлено як позивача, так і суд можливості встановити належне та в повному обсязі здійснення пенсійним органом розрахунку такої компенсації ОСОБА_1 у відповідності до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року.

За такої обставини дії органу пенсійного фонду щодо здійснення розрахунку суми компенсації не відповідають вимогам законодавства України.

Також, суд звертає увагу, що у запереченні відповідача зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених в державному бюджеті Пенсійного фонду України.

Отже, як зазначає сам відповідач, позивачу на виконання рішення суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19 здійснено лише розрахунок сум, проте виплата зазначених сум (компенсації) не здійснена, у зв`язку із чим суд не може погодитись з твердженням Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області щодо належного виконання рішення суду.

В той же час, суд наголошує, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22.08.2018 № 649 затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» (далі Порядок № 649).

Порядок № 649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Пунктом 5 Порядку № 649 встановлено, що для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (пункт 6 Порядку № 649).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

В той же час, відповідачем, відповідних на підтвердження вчинення дій згідно Порядку №649 не надано доказів, у тому числі не надано рішення Комісії про наявність підстав для виплати суми, зазначеної у розрахунку.

Крім того, відповідачем не надано доказів звернення до розпорядника коштів вищого рівня, яким є Пенсійний фонд України за одержанням коштів з метою виконання судового рішення від 16.09.2019 у справі №440/3020/19.

Пояснення відповідача та надана в їх підтвердження скрінкопія зображення екрану комп`ютера працівника відповідача, який увійшов в програму під № U16001-JUR008, що рішення суду було зареєстровано у Підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України під реєстраційним номером №51899, жодним чином не можуть бути достатнім та належним доказом виконання боржником рішення суду та доказом здійснення відповідачем всіх необхідних та залежних від нього дій, направлених на виконання рішення суду. Суд зазначає, що Порядок №649 не передбачено таку підставу (як і жодним іншим законодавством), як реєстрація рішення в Підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України фактом виконання такого рішення, а може свідчити лише про формальне вчинення дії направленої на наповнення електронної програми новими даними, зокрема щодо існування, зокрема у боржника, рішення суду щодо виплати компенсації.

Крім того, як видно із наданої відповідачем вищевказаної скрінкопії, розділи: "дата передачі боржником матеріалів до ПФУ", "залишок невиплачених коштів (грн)", "заборгованість по пенсії (грн)" - не заповнені, що також свідчить про не вжиття боржником всіх належних дій по виконанню рішення суду.

Твердження відповідача, що ним здійснено всі залежні від нього дії в межах своїх повноважень для виконання рішення суду не підтвердженні належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення ним, станом на дату набрання рішенням законної сили, дій направлених на виконання рішення суду та передбачених у Порядку №649, зокрема, відповідачем не надано доказів здійснення розрахунку суми компенсації за період, який вказаний в рішенні суду (а на свій розсуд здійснено розрахунок лише за частину періоду), не надано доказів подання до Пенсійного фонду України: документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунку суми, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Суд звертає увагу, відповідача, що Порядком №649 передбачено здійснення ряду дій комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, яка утворюється в Пенсійному фонді України, після того як відповідачем буде направлено до Пенсійного фонду України документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунку суми, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою. Лише після вчинення вказаних дій відповідачем, комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду може бути прийнято одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

В той же час, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження вчинення ним вказаних дій ні станом на дату набрання чинності рішенням суду, ні станом на дату розгляду заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, відповідачем не доведено та наданими ним доказами не підтверджено виконання судового рішення від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, вжиття відповідачем належних заходів необхідних для виконання рішення суду в частині здійснення розрахунку суми компенсації за період, визначений в рішенні суду та здійснення виплати коштів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач, виконуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19 в частині здійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, допустив протиправну бездіяльність, чим порушив права позивача на соціальний захист.

Вказане призвело до неналежного виконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, та, як наслідок, порушення відповідачем приписів статей Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення, що відповідно до частини другої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зважаючи на положення вказаної норми, а також ту обставину, що у запереченнях на заяву ОСОБА_1 відповідач жодним чином не доводить правомірності проведеного на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19 розрахунку суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 , та не надає жодних належних доказів щодо вчинення дій спрямованих на виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, суд вважає за доцільне задовольнити заяву ОСОБА_1 та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, копію якої направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (заява подана в порядку передбаченому ст. 383 КАС України) у справі № 440/3020/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19, зокрема, з урахуванням висновків суду наданих в цій ухвалі, належним чином та в повному обсязі виконати рішення суду, а саме: здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі № 527/1405/14-а з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу - 23.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 23.07.2019.

Про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №440/3020/19 повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.

Окрема ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Окрема ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г. Ясиновський