Справа № 344/8631/19
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8631/19
Провадження № 2-а/344/122/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бородовського С.О.,

секретаря Єрмак М.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, у якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №65/20600/19 від 07.05.2019 року, за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 171402,96 гривень, провадження у справі закрити. З тих мотивів, що підставою для накладення адміністративного стягнення слугувало встановлення за заявою ОСОБА_2 від 28/10/2018 митницею факту порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ст.485 МК України, а саме надання органу доходів і зборів документу договору дарування №131/2016 від 05/07/2016, який містить неправдиві відомості щодо істотних умов, таким чином вчинено дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення автомобіля. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 485 МК України, оскільки на митну територію України автомобіль ввіз ОСОБА_2 , декларантом виступав Департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА, позивач не подавав та не підписував митну декларацію, не надавав жодної інформації митному органу, отже не є суб`єктом сплати митних платежів та неможе нести відповідальність за дії вчинені іншими особами; строки притягнення до відповідальності сплили на момент винесення оскаржуваної постанови, оскільки митна декларація була прийнята митним органом та зареєстрована за №206050001/2016/007535 21/09/2016, на момент виникнення спірних правовідносин діяла норма ст. 467 МК України, згідно з якою адміністративне стягнення за порушення митних прави може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, строки сплили 21/03/2017, тобто більше двох років тому; зазначає, що є інвалідом, який потребує соціального забезпечення та має право на отримання гуманітарної допомоги, автомобіль було передано йому в користування Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА, автомобіль визнано гуманітарною допомогою на підставі розпорядження Івано-Франківської ОДА від 20.09.2016, воно є чинним та не скасованим, з огляду на це вимоги законодавства щодо порядку митного оформлення товарів, що є гуманітарною допомогою, порушені не були.

Галицька митниця Держмитслужби подала суду клопотання про заміну на належного відповідача, за змістом якого просила змінити відповідача у справі з Івано-Франківської митниці ДФС на Галицьку митницю ДФС, в зв`язку з ліквідацією первісного відповідача у справі.

Представником позивача подано суду заперечення проти задоволення клопотання за змістом якого, представник позивача просила залучити Галицьку митницю Держмитслужби у якості співвідповідача у справі, з тих підстав, що орган не ліквідовано, оскаржувану постанову винесено саме Івано-Франківською митницею ДФС.

У відповідності до ч.3,4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1, у тому числі Галицьку митницю Держмитслужби. Реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, Івано-Франківську митницю ДФС приєднано до Галицької митниці Держмитслужби.

В свою чергу, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державний орган Івано-Франківська митниця ДФС, на даний час не ліквідований, однак з 27 листопада 2019 року перебуває в стані припинення юридичної особи.

31/03/2020 ухвалою суду до участі в справі залучено Галицьку митницю Держмитслужби у якості співвідповідача та постановлено здійснювати судовий розгляд в спрощеному позовному провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом про скасування постанови розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про порядок реалізації прав, дату, час та місце судового розгляду, суду подано відзив на позовну заяву з долученням копій матеріалів справи, за змістом якого відповідач просить в задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що постанову винесено на підставі, у межах повноважень, що перебачені митним законодавством України; обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за тих обставин, що під час перевірки заяви ОСОБА_2 від 25.10.2018 про вчинення порушення митних правил, яка надійшла в Івано-Франківську митницю ДФС 09.11.2018 року листом ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 09.11.2018 року № В50 7/09-19-13-06-14, встановлено, що 21/09/2016 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на території України товару - автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель TOURAN, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який був ввезений на митну територію України через Львівську митницю ДФС, Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА (м.Івано-Франківськ, вул. Л.Курбаса, 2) була подана Івано-Франківській митниці ДФС митна декларація, яка була прийнята Івано-Франківською митницею ДФС та зареєстрована за № 206050001/2016/007536. У відповідності до граф № 2, 8 та 31 митної декларації митному оформленню підлягав товар «Гуманітарна допомога:легковий автомобіль марки «Volkswagen», модель «TOURAN», тип кузова універсал, номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску -2010, призначений як гуманітарна допомога для інваліда ІІ групи ОСОБА_1 . Одночасно у графі № 36 митної декларації №206050001/2016/007 з 21/09/2016 був зазначений код преференції «030» встановленої Законом України « Про гуманітарну допомогу», у відповідності до якого товари, визнані гуманітарною допомогою, звільняються від оподаткування, у зв`язку із чим у графі № 47 митної декларації мито та митні платежі не були нараховані. У якості документа, який підтверджує що даний товар є гуманітарною допомогою, разом із митною декларацією, Івано-Франківській митниці ДФС було подано договір дарування № 131/2016 від 05/07/2016, за умовами якого громадянка ОСОБА_3 передала Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА автомобіль «VOLKSWAGEN», модель «TOURAN», 2010 року випуку, номер кузова НОМЕР_3 в якості гуманітарної допомоги, для подальшої передачі інваліду ОСОБА_1 , який, у свою чергу, був поданий громадянином ОСОБА_1 . Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА разом із заявою про забезпечення його автомобілем від 23/06/2016. На підставі поданого ОСОБА_1 договору дарування видано Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 20.09.2016 року № 633, згідно з яким вказаний автомобіль визнано гуманітарною допомогою. Після завершення митного оформлення товару по митній декларації №206050001/2016/007536 від 21.09.2016, у відповідності до наказу Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА від 26.10.2016 року № 221. Автомобіль надано в користування ОСОБА_1 . Відповідачем встановлено, що автомобіль не є гуманітарною допомогою, так як безоплатною допомогою (пересилка, виконання робіт, надання послуг) є надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компентації донорам, згідно Закону України «Про гуманітарну допомогу», в свою чергу згідно постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.06.2018 року у справі №344/171/17, яка вступила в законну силу, громадянин ОСОБА_1 у присутності свідка ОСОБА_4 передав громадянину ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000 євро для купівлі для нього автомобіля за кордоном, що підтверджується розпискою від 30.06.2016. Таким чином, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , через ОСОБА_2 , здійснив грошову компенсацію донору за товар - автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «TOURAN», 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , останній (товар) не може вважатися безоплатною допомогою. Таким чином автомобіль підлягав митному оформленню без, передбаченого Законом України "Про гуманітарну допомогу, звільнення від сплати митних платежів, та із сплатою всіх належних митних платежів за ставками встановленими Законом України від 19.09.2013 "Про Митний тариф України" та Податковим Кодексом України. Позивача належним чином повідомлено про розгляд справи митним органом, 29/03/2019 складено протокол про порушення митних правил за наслідками розгляду протоколу складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення. 20/05/2020 представником Галицької митниці Держмитслужби подано клопотання про підтримання відзиву, з проханням направлення копії судового рішення на вказану ним адресу, таким чином представник відповідача надав згоду на ухвалення рішення за його відсутності.

Позивач та його представник повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду в встановлений процесуальним законодавством спосіб, в судове засідання призначене на 21/05/2020 не з`явилися, відповіді на відзив суду не подано, клопотань щодо реалізації прав на визначене судове засідання не подано.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії перекладу Договору дарування укладеного в м. Берлін, Федеративна Республіка Німеччина від 05/07/2016 між ОСОБА_5 та Головним управлінням соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації подаровано автомобіль марки «Volkswagen Touran Kombi», 2010 року випуску, для подальшої передачі інваліду ОСОБА_1 та уповноважено ОСОБА_6 перевезти транспортний засіб в Україну.

Згідно електронної митної декладарації НОМЕР_4 поданої Львівській митниці ДФС зареєстрованої за №206050001/2016/007535 21/09/2016 гуманітарна допомога: легковий автомобіль марки "Volkswagen Touran Kombi", 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 відправлено ОСОБА_7 , одержувачем зазначено Департамент соціальної політики ІФ ОДА, декларант: ОСОБА_8 , особа відповідальна за фінансове врегулювання: Департамент соціальної політики ІФ ОДА.

07/05/2019 Івано-Франківською митницею ДФС винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 171402,96 гривень. З тих підстав, що під час перевірки заяви громадянина ОСОБА_2 від 25.10.2018 року, яка надійшла в Івано-Франківську митницю ДФС 09.11.2018 року, встановлено, що 21.09.2016 року, з метою проведення митного оформлення автомобіля, який був ввезений на митну територію України через Львівську Митницю ДФС, Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА була подана митна декларація, згідно якої вказаний автомобіль зазначено гуманітарною допомогою, вказано, що оскільки постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07/06/2018 у справі №344/171/17 встановлено, що ОСОБА_1 в присутності свідка ОСОБА_4 передав громадянину ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000 євро для купівлі для нього автомобіля за кордоном, що підтверджується розпискою від 30/06/2016, в свою чергу ОСОБА_2 в місті Берлін за кошти ОСОБА_1 було придбано автомобіль, який в подальшому було ввезено на територію України та подано митному органу відповідні документи, таким чином оскільки ОСОБА_1 через ОСОБА_2 здійснено грошову компенсацію донору за товар автомобіль не може вважатись гуманітарною допомогою. Таким чином, ОСОБА_1 шляхом надання митному органу доходів і зборів документу договору дарування №131/2016 від 05/07/2016, який містить неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору, вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару автомобіля.

Згідно відповіді Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА від 19/12/2018 №4641105.1-43/09-18 на звернення Івано-Франківської митниці ДФС надано копії документів, що подавались ОСОБА_1 для забезпечення його автомобілем, зокрема: заява від 23/06/2016, договір дарування від 05/07/2016 на німецькій мові, копія нотаріально посвідченого перекладу вказаного договору.

Відповідно до копії Розпорядження від 20/09/2016 Івано-Франківської обласної державної адміністрації №633 автомобіль наданий донором: ОСОБА_5 марки Volkswagen Touran Kombi 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , отримувач: Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації визнано гуманітарною допомогою.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням (ст.486 МК України).

Згідно з ст. 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні зясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Згідно ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст.459 МК України встановлено, що загальним суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст.485 МК України, порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому, диспозиція ст.485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст.4 та ч.8 ст.264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів (транспортних засобів).

Так, згідно з ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ст.264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.5 ст.255 МК України, митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень.

Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, що митне оформлення транспортного засобу за митною декларацією проведено декларантом Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА, що вказано безпосередньо в оскаржуваній постанові та у відзиві на позовну заяву. Згідно графи 9 поданої декларації, особою, що відповідальна за фінансове врегулювання є Департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА.

Тобто, саме одержувач, в даному випадку Департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА несе відповідальність за достовірність даних (відомостей), що заявлені у наданих митному органу документах.

Таким чином, відповідальною особою у розглядуваних правовідносинах щодо подання органу доходів і зборів документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу, з метою ухилення від сплати митних платежів (за ст.485 МК України), являється особа, що подала митну декларацію.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оскільки обов`язок по сплаті митних платежів лежить лише на особі, що ввозить транспортний засіб та у момент ввозу транспортного засобу на митну територію України, то логічним є висновок, що умисел на ухилення від сплати митних платежів може виникнути тільки до або під час ввозу транспортного засобу.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є суспільні відносини, які посягають на порядок використання пільгового митного режиму щодо ввезених товарів на митну територію України.

Таким чином оскільки позивач не був суб`єктом подання декларації та супровідних документів митному органу, а відповідно не міг мати прямий умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил, оскільки не є особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму, не здійснював ввезення автомобіля через митний кордон України, у нього відсутній умисел на ухилення від сплати митних платежів, так як у ОСОБА_1 взагалі не виникало обов`язку сплати митних платежів, ОСОБА_1 не є стороною правовідносин, які склалися щодо ввозу транспортного засобу між декларантом та державою, таким чином позивач не є суб`єктом відповідальності передбаченої ст. 485 МК України.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, не обґрунтовано належними правовими підставами твердження позивача, про те, що відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил за статтею 485 МК України було пропущено 6-ти місячний строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оскільки, відповідно до ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що порушення митних правил було виявлено за заявою громадянина ОСОБА_2 25.10.2018 року, яка надійшла в Івано-Франківську митницю ДФС 09.11.2018 року, що безпосередньо вказує позивач та визнається відповідачем.

Оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №65/20600/19 було винесено 07.05.2019 року.

Таким чином, відповідачем не було порушено 6-ти місячного строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Таким чином, за вказаних обставин, у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, позивач не є декларантом та відповідно не є суб`єктом відповідальності за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, позов обґрунтовано належними правовими підставами, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

В п. 3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки позов обґрунтовано належними правовими підставами, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до зазначеного, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити;

скасувати постанову від 07/05/2019 в справі про порушення митних правил №65/20600/19 винесену щодо ОСОБА_1 , закрити справу про відповідне адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.