Справа № 360/998/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/998/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 73 227,71 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 26.08.2019 по 04.02.2020 на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, з ОСОБА_1 26.08.2019 був укладений Контракт про проходження військової служби (навчання).

Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 26.08.2019, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу».

Після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку. ОСОБА_1 зобов`язався частинами відшкодувати витрати на утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про звільнення, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 82 від 04.02.2020.

На теперішній час відшкодування витрат на користь навчального закладу ОСОБА_1 не відбувається.

Ухвалою суду від 24.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (арк. спр. 24-25).

22.04.2020 від відповідача засобами електронної пошти за вх. № 16000/2020 надійшов лист, у якому останній зазначив, що прибути у судове засідання у відповідача не має змоги у зв`язку з тим, що він проходить службу в батальйоні матеріально-технічного забезпечення харківського гарнізону та у зв`язку із карантином виїзд з нього заборонено. Відповідач позовних вимог не визнає, сума стягнення для відповідача є великою, сплатити її не має змоги (арк. спр. 33).

07.05.2020 за вх. № 07.05.2020 від відповідача засобами електронної пошти надійшла заява, в якій він просив розглянути справу, оскільки діє заборона на виїзд за територію гарнізону. Також зазначив, що станом на теперішній час проходить службу в Батальйоні матеріально технічного забезпечення цього ж університету, контракт підписав на 3 роки, перебував на контракті, не жив у казармі, не отримував речі, за які університет виставив рахунок, отримував заробітну плату розміром 10200 грн, і відповідачеві незрозуміло, чому він повинен відшкодовувати витрати, якщо заробітну плату отримував від МОУ, а не від університету.

25.05.2020 за вх. № 20397/2020 від позивача надійшов відповідь на відзив (арк. спр. 50-52), у якому позивач зазначив наступне.

Обов`язок щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання ОСОБА_1 покладається Міністерством оборони України саме на Університет, який вживає необхідні заходи щодо повернення Державі витрачених на утримання відрахованих курсантів коштів. Також зазначено, що Університет фінансується з Державного бюджету та є розпорядником коштів третього ступеню. Претензійно-позовна робота Університету спрямована на стягнення коштів з колишніх курсантів на рахунки Університету суворо контролюється з боку Північно-Східного територіального контрольно-ревізійного управління МОУ, яке є структурним підрозділом Міністерства оборони України. Університет на власний розсуд не може розпоряджатись коштами, які надходять на його рахунки. Всі витрати здійснюються відповідно до кошторисних призначень, попередньо затверджених Департаментом фінансів Міністерства оброни України.

Отже, Міністерство оборони України делегувало начальнику Університету право на заключення контрактів про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з курсантами вищого військового навчального закладу, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

04.02.2020 університетом був складений Загальний розрахунок коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 № 82, який в своїх додатках містить деталізований розрахунок всіх витрат.

Фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у загальному розмірі складають 73 227,71 грн.

ОСОБА_1 ознайомився із вищевказаним розрахунком, про що свідчить його власний підпис та власноруч вказав, що зобов`язується частинами сплачувати кошти. Втім, до теперішнього часу кошти не надходили.

Також представник позивача зазначив, що виплати в зв`язку з втратою годувальника здійснюються відповідно до Постанови КМУ № 269 від 04.03.2004р. «Про затвердження Порядку перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання», та до складу грошового забезпечення не входять і не були включені в Загальний розрахунок №82.

На підставі викладеного, позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. спр. 48), надав суду клопотання від 09.04.2020 вх. № 14287/2020, в якому просив розглядати справу без його участі (арк. спр. 30).

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, на адресу суду повернуто поштове відправлення із позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (арк. спр. 49).

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України визначено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (арк. спр. 17), уклав з Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба контракт від 26.08.2019 про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідач ознайомився з умовами контракту та прийняв на себе всі зазначені в ньому зобов`язання, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у контракті (арк. спр. 6).

17.12.2019 ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я начальника курсу про відрахування його через небажання навчатися в ХНУПС ім. Івана Кожедуба (арк. спр. 16).

Наказом начальника ХНУПС ім. Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 03.02.2020 № 26 ОСОБА_1 відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, з 04 лютого 2020 року. Утримано суму у розмірі 73 227,71 грн за період навчання в університеті, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. З 04.02.2020 виключено зі списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення. Направлено для подальшого строкової військової служби у розпорядження командира батальйону матеріального забезпечення Харківського національного університету Повітряних сил (арк. спр. 7).

Відповідно до умов контракту від 26.08.2019, укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба, у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови під подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання).

04.02.2020 начальником ХНУП генералом майором О. Турінським затверджено Загальний розрахунок № 82 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 на суму 73 227,71 грн (арк.спр. 8), згідно із яким фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають:

1. по грошовому забезпеченню 62715,95 грн (арк.спр. 9);

2. по продовольчому забезпеченню 5290,32 грн (арк.спр. 10);

3. по речовому забезпеченню 2334,42 грн (арк.спр. 11);

4. по медичному забезпеченню 224,76 грн (арк.спр. 12);

5. по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку 0,00 грн (арк.спр. 13);

6. по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 2662,26 грн (арк.спр. 14).

Відповідач з Загальним розрахунком ознайомлений, письмово зазначив, що зобов`язується частинами сплачувати кошти (арк.спр. 8).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З врахуванням позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до норм статті 3 Про Збройні Сили України організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Частиною першою статті 25 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами (частина четверта статті 25 Закону).

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону (частина п`ята статті 25 Закону).

Згідно з частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3, 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Відповідно до п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, курсант ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як встановлено судом, утримання відповідача у Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба здійснювалось шляхом здійснення грошового та іншого забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з загальним розрахунком Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 04.02.2020 № 82 витрати на утримання відповідача становлять: по грошовому забезпеченню 62 715,95 грн; по продовольчому забезпеченню 5290,32 грн; по речовому забезпеченню 2334,42 грн; по медичному забезпеченню 224,76 грн; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 2662,26 грн. Загальна сума витрат на утримання відповідача становить 73 227,71 грн.

Суд звертає увагу, що курсанти, які навчаються в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на цей час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, щодо відшкодування зазначених витрат на навчання відповідачем, що є підставою для примусового стягнення такої заборгованості.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Щодо доводів відповідача про скрутне матеріальне становище, суд зазначає, що обов`язок відшкодувати витрати не ставиться в залежність від фінансового стану боржника, та наявність таких обставин не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Порядок звернення з такою заявою регламентовано статтею 378 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки суб`єктом владних повноважень понесено судові витрати виключно у вигляді сплати судового збору, то за приписами вказаної норми права вони відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (, місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79) витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 73 227,71 грн (сімдесят три тисячі двісті двадцять сім гривень 71 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя А.Г. Секірська