Справа № 160/2679/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2020 року м. Дніпросправа № 160/2679/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні відходи»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року (суддя Олійник В.М., повний текст складено 28.10.2019р.) по справі №160/2679/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні відходи» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення і приписів, -

в с т а н о в и В :

ТОВ «Будівельні відходи» звернулося до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просило:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради Про усунення наслідків порушень правил благоустрою території міста від 19.02.2019 р. № 229 в частині вирішення питання відносно виключення з додатку Переліку майна, що підлягають демонтажу, а саме:

11 тимчасова споруда (шлагбаум) механічне регулювання по АДРЕСА_1 . Праці, 21-23;

12 тимчасова споруда пропускний пункт по пр. Праці, 21-23;

13 тимчасова споруда пересувний габаритно-ваговий комплекс, пр. Праці, 21-23.

2. Визнати протиправними та скасувати приписи Комунального підприємства Благоустрій міста Дніпровської міської ради:

№ 120Д від 25.02.2019 р. тимчасова споруда шлагбаум;

№ 121Д від 25.02.2019 р. тимчасова споруда пропускний пункт;

№ 122Д від 25.02.2019 р. тимчасова споруда пересувний габаритно-ваговий комплекс.

3. Визнати протиправними дії Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради щодо демонтажу майна, яке належить ТОВ "Будівельні відходи", а саме:

11 тимчасова споруда (шлагбаум) механічне регулювання по АДРЕСА_1 . Праці, 21-23;

12 тимчасова споруда пропускний пункт по пр. Праці, 21-23;

13 тимчасова споруда пересувний габаритно-ваговий комплекс, пр. Праці, 21-23.

4. Визнати незаконними дії комунального підприємства Благоустрій міста Дніпровської міської ради щодо демонтажу майна, яке належить ТОВ Будівельні відходи, а саме металева огорожа (паркан) 35.4 кв.м.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради Про усунення наслідків порушень правил благоустрою території міста від 19.02.2019 р. № 229 вирішено, зокрема, усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 р. № 44/43 (далі Правил), шляхом припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарчого призначення, точок розташування виносної торгівлі у місцях загального користування згідно з переліком:

11 тимчасова споруда (шлагбаум) механічне регулювання по АДРЕСА_1 . Праці АДРЕСА_2 ;

12 тимчасова споруда пропускний пункт по пр. Праці, 21-23;

13 тимчасова споруда пересувний габаритно-ваговий комплекс, пр. Праці, 21-23.

Також 25 лютого 2019 р. КП Благоустрій міста Дніпровської міської ради винесено приписи 120 Д, 121 Д, 122 Д від 25.02.2019 р., згідно яких для усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, у відповідності до вимог Закону України Про благоустрій населених пунктів, необхідно вжити заходи по звільненню об`єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, власними коштами та власними силами протягом 1 діб, а саме тимчасові споруди п. 11, п. 12, п. 13, які зазначені в Переліку.

Вказані рішення відповідачів позивач вважав протиправними, оскільки земельна ділянка, на якій розташовані зазначені тимчасові споруди, знаходиться в користуванні підприємства на законних підставах, а саме на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки, а зведені тимчасові споруди використовуються підприємством для ведення господарської діяльності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено такі висновки.

Так, з посиланням на положення Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 №44/43, Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м.Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради №33/31 від 30.01.2013, суд вказав на те, що підставою для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності є паспорт прив`язки, а розміщення тимчасових споруд самовільно забороняється та такі споруди підлягають демонтажу.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки тимчасові споруди, які використовувалися позивачем, не мали належним чином оформлених паспортів прив`язки, то вони вважаються самовільно розміщеними, а отже підлягають демонтажу.

Крім цього, судом зроблено висновок про те, що тимчасові споруди розташовані на території, що не відноситься до земельної ділянки, яку орендує позивач, а отже такі тимчасові споруди також правильно визначено відповідачами як самовільно розміщені.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що тимчасові споруди розташовані на території, що не відноситься до земельної ділянки, яку орендує позивач. З цього приводу позивач вказує на те, що такі висновки судом зроблені без належного дослідження питання щодо місця розміщення тимчасових споруд, а відповідачами таких досліджень, на місці розташування тимчасових споруд, проведено не було. Також позивач вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано того, що земельну ділянку, на якій розташовано тимчасові споруди, було передано в оренду підприємству у 2009 році, тоді як нормативно-правові акти, на які посилався суд першої інстанції, визначаючи необхідність отримання паспорту прив`язки, були прийняті у 2011 та 2013 роках, а отже положення вказаних нормативно-правових актів не можуть розповсюджуватися на правовідносини, які мали місце до їх прийняття. Крім цього позивач вказує на те, що суд не дослідив дії відповідачів щодо демонтажу тимчасових споруд, з урахуванням обставин вручення приписів, строку виконання приписів, забезпечення права та фактичної можливості на самостійний демонтаж.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 19 лютого 2019 року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення № 229, яким вирішено, в тому числі:

1.Усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 р. № 44/43, шляхом припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі у місцях загального користування згідно з переліком.

2. Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством Управління по ремонту та експлуатації автошляхів Дніпровської міської ради та Комунальним підприємством Благоустрій міста Дніпровської міської ради попередити власників тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі про необхідність власними силами та за власні кошти усунути наслідки порушень Правил, звільнити зайняті земельні ділянки та привести їх до первісного стану для подальшого використання за функціональним призначенням.

Згідно переліку тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків, споруд господарського призначення, точок розташування виносної торгівлі у місцях загального користування, що підлягають демонтажу, який міститься у додатку до Рішення, зазначені пункти:

11 тимчасова споруда (шлагбаум) механічне регулювання по АДРЕСА_1 . Праці АДРЕСА_2 ;

12 тимчасова споруда пропускний пункт по пр. Праці, 21-23;

13 тимчасова споруда пересувний габаритно-ваговий комплекс, пр. Праці, 21-23.

На підставі зазначеного відповідачем-2 винесено приписи від 25.02.2019 року №№ 120Д, 121Д, 122Д.

Згідно приписів позивача попереджено, про необхідність вжити заходи по звільненню об`єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд, що розташовані за адресою пр. Праці, 21-23 власними силами та за власні кошти, а саме тимчасові споруди такі як шлагбаум, пропускний пункт та пересувний габаритно-ваговий комплекс.

Також у приписах зазначено про те, що у разі наявності у позивача правовстановлюючих документів, необхідно надати їх до КП Благоустрій міста Дніпровської міської ради.

Вказані обставини стали підставою звернення позивачем із позовом до суду, з огляду на його незгоду з правомірністю прийнятих відповідачами рішень та діями щодо демонтажу тимчасових споруд.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів, організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Частинами 1. 4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Правила благоустрою територія міста Дніпропетровська затвердженні рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 №44/43.

Правила благоустрою території міста Дніпропетровська (надалі - Правила) є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою міста, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, що спрямовані на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження та охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Пунктом 3.2.1 Правил встановлено заборону: здійснювати на об`єктах благоустрою міста господарську діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України у сферах землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров`я та охорони навколишнього природного середовища; самовільно порушувати об`єкти благоустрою (їх частини) та/або використовувати їх не за функціональним призначенням, зокрема: розміщувати на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов: тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, торговельні причепи та автофургони, палатки, лотки, виносні торговельні столи, вітрини, торговельне та холодильне обладнання, товар або його зразки, тару.

Положеннями пункту 25.4 Правил благоустрою визначено, що у разі, коли особи винні в порушенні Правил, не виконують обов`язок щодо усунення наслідків порушення в установлених строк, балансоутримувач об`єкта або елементу благоустрою має право здійснити усунення наслідків порушення цих Правил власними силами або шляхом укладення відповідного договору залучити для виконання певних дій третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання цієї норми Закону наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №224 від 21.10.2011 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з п.1.3 Порядку тимчасова споруду для здійснення підприємницької діяльності (ТС) може мати торгове, побутове, соціально-культурне або інше призначення. Вона є одноповерховою спорудою, що виготовлюється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, встановлюється тимчасово, без облаштування фундаменту.

Згідно із п.2.1 Порядку підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС.

У відповідності із п.2.30 Порядку у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Згідно із п.2.31 Порядку розміщення ТС самовільно забороняється.

Аналогічні положення закріпленні й у Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради №33/31 від 30.01.2013р.

Отже, з урахуванням положень наведених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розміщення тимчасової споруди без отримання паспорту прив`язки, розміщення тимчасової споруди самовільно, забороняється. У разі встановлення такого факту ТС підлягає демонтажу.

У спірному випадку підставою для винесення органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення, видання приписів про демонтаж ТС та подальший демонтаж ТС, стало те, що тимчасові споруди, які належали позивачу, були встановленні підприємством самовільно.

Заперечуючи такі обставини, позивач посилався на те, що тимчасові споруди були встановлені підприємством на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні підприємства на законних підставах, а саме на підставі укладеного договору оренди. Вказана земельна ділянка надана з метою проведення роботи по санації двох відвершків правого схилу Євпаторійської балки районі проспекту Праці з використанням будівельних відходів та у послідуючому створенню на цьому місці лісопаркової зони. На зазначеній земельній ділянці розташовані тимчасові споруди, які використовуються підприємством для ведення господарської діяльності, також на ділянці встановлена зона в`їзного та виїзного контролю, ваговий комплекс, майданчик для будівельної техніки та побутові приміщення. Зазначена ділянка огороджена металевим парканом.

Але встановлені обставини справи свідчать про те, що спірні тимчасові споруди були розміщені позивачем не на земельній ділянці, яка була передана підприємству у користування, а на іншій земельній ділянці, право на яку позивач не мав.

Так з технічним звітом з проектно-вишукувальних робіт по виконанню топографо-геодезичної зйомки М 1:500 по фактичному розміщенню земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 . Дніпро, у районі пр. Праці. 22, який виконано 28 січня 2019 року, земельна ділянка, кадастровий номер - :03:018:0026, яка перебуває в оренді ТОВ Будівельні відходи, вільна від забудови, на ній відсутні будь-які споруди та будівлі (т.1 а.с.119).

З пояснювальної записки інженера-геодезиста, доданої до Технічного звіту, вбачається, що на території топографо-геодезичних робіт розташовані:

земельна ділянка кадастровий номер - :03:018:0026, яка пе ребуває в оренді ТОВ Будівельні відходи, площа - 1,5793 га. На тери торії відсутні будь-які споруди та будівлі;

земельна ділянка, яку ТОВ Будівельні відходи фактично використо вує, на цій території розташовані ваговий комплекс та металеві нежитлові будівлі, площа - 0,2898 га.

Відстань між найближчими точками зовнішніх меж земельних ділянок - 76,77 м. Відстань від зовнішньої межі ділянки кадастровий номер - :03:018:0026, що перебуває в оренді ТОВ Будівельні відходи, до будівлі вагового комплексу - 136,02 м. Відстань від ділянки, яку фактично зай має ТОВ Будівельні відходи (на якій розміщено ваговий комплекс), до найближ чої будівлі ( АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 22, дев`ятиповерхівка) - 56,99 м.

Земельна ділянка кадастровий номер - :03:018:0026, яка пере буває в оренді ТОВ Будівельні відходи, та ділянка, яку фактично займає ТОВ Будівельні відходи (на якій розміщено ваговий комплекс) не мають спільних меж та між ними проходить лінія електропередачі потужністю 154 кВ.

Отже вказаний технічний звіт підтверджує те, що спірні тимчасові споруди були розміщені поза межами земельної ділянки, яка знаходилася в користуванні позивача на законних підставах.

Посилання позивача на те, що вказаний звіт не можливо визнати належним та допустимим доказом, оскільки дослідження проводилися без присутності представника позивача, не спростовують самих результатів дослідження, які відображено у вказаному звіті.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивачем не було надано доказів, які б спростовували висновки технічного звіту, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлений факт розміщення тимчасових споруд поза межами земельної ділянки, яка знаходилася в користуванні позивача на законних підставах.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що за встановлених обставин виконавчий комітет міської ради мав правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення, в частині яка стосується позивача.

Наслідком прийняття такого рішення стало видання приписів про усунення Правил благоустрою.

При цьому, слід звернути увагу на те, що спірні приписи видані 25.02.2019р. та про їх наявність був обізнаний позивач, про що свідчить його листування з відповідачем (т.1 а.с.219), а фактично демонтаж тимчасових споруд був проведений 08.05.2019р. (т.1 а.с.160-162). Тобто позивач мав достатньо часу для самостійного демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд, у зв`язку з чим його аргументи про неправомірність дій щодо демонтаж, через відсутність достатнього часу для самостійного виконання припису, є безпідставними.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і посилання позивача на висновки, які зроблені Верховним Судом в постанові від 07.10.2019р. (справа №705/6569/16-а), оскільки предмет спору у справі, яка розглядалась Верховним Судом та предмет спору у цій справі є різними. При цьому у справі №705/6569/16-а йшлося про демонтаж споруди, яка не була тимчасовою спорудою, що мало місце у спірному випадку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні відходи» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі №160/2679/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 28.05.2020р.

Повне судове рішення складено 29.05.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк