Справа № 803/560/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року ЛуцькСправа № 803/560/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

представника позивача Степанюка С.Є.,

представника відповідача Виш А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Поліське лісове господарство" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 Державне підприємство "Поліське лісове господарство" (далі - ДП "Поліське лісове господарство") звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 22.01.2016 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в сумі 268346,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 67086,50 грн., № від 22.01.2016 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності", на суму основного платежу в розмірі 322015,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 80503,75 грн., № від 22.01.2016, яким підприємству нараховано пеню в сумі 658691,16 грн. за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № від 25.01.2016, яким до позивача застосовано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей на суму 1020 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу, викладені в акті №1/03-06-22/37580075 від 05.01.2016 про результати позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року щодо непідтвердження взаємовідносин із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія), оскільки остання ліквідована з 15.07.2014 року, є протиправними. Позивач зазначає, що факт виконання господарських операцій із вищевказаним іноземним контрагентом повністю підтверджується первинним документами бухгалтерського та податкового обліку, а доводи ГУ ДФС є необґрунтованими та безпідставними.

У письмових запереченнях на позов представники відповідача позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, оскільки в ході перевірки ДП "Поліське лісове господарство" було встановлено взаємовідносини позивача із фірмою-нерезидентом "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія), з якою було укладено контракти з оплатою в іноземній валюті, предметом яких була поставка деревоматеріалів. Відповідно до офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернетадресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, фірма "ZORTEX BUSINESS LLP" ліквідована з 15.07.2014. Вказана обставина також підтверджена листом Міністерства закордонних справ України, в якому зазначено про ліквідацію фірми "ZORTEX BUSINESS LLP" з 15.07.2014 року, оскільки остання була недіючою. За таких обставин податковий орган стверджує про те, що по усіх поставках деревини, які були здійснені після 15.07.2014 року, покупцем виступала не фірма "ZORTEX BUSINESS LLP", а якась інша фірма-нерезидент. Відтак, перевіркою правомірно зроблено висновок про те, що позивачем занижено доходи за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги в загальній сумі 1788972,00 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього в сумі 322015,00 грн., порушено вимоги ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Постановою Волинського окружного адміністративного від 20 травня 2016 року позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області №, №, № від 22.01.2016 та № від 25.01.2016.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року по справі №803/560/16 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року касаційну скаргу ГУ ДФС у Волинській області задоволено, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017 - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року прийнято до провадження дану справу, розгляд якої призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін; допущено заміну первісного відповідача - Головного управління ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області).

У письмових поясненнях від 10.04.2020 представник ГУ ДПС у Волинській області посилається на те, що контролюючому органу підтвердити peaлiзaцiю тoвapy кoмпaнiї "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) та отримання коштів по контракту №ПЛГ-2013/1 від 03.07.2013 від вищезазначеної компанії після 15.07.2014 неможливо, оскільки остання ліквідована 15.07.2014, що підтверджується листом Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490, з якого слідує, що Управлінням державної реєстрації юридичних осіб Великої Британії 15.07.2014 компанію "ZORTEX BUSINESS LLP" OC 370510 видалено з реєстру у зв`язку з тим, що була недіючою. Відтак, кoнтpoлюючим opгaнoм в aктi пepeвipки зpoблeнo висновок про те, що ДП "Поліське лісове господарство" після 15.07.2014 не могло реалізувати вказаному нерезиденту лісопродукцію чи повернути кошти, таким чином наявна дебіторська заборгованість є безнадійною заборгованістю. Відповідно, кошти в сумі 140689,16 дол. США не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар відповідно до контракту від 03.07.2013 №ПЛГ-2013/1, а позивач після 15.07.20 14 не міг реалізувати вказаному нерезиденту лісопродукцію на суму 148817,54 дол. США.

Оскільки компанія "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) ліквідована з 15.07,2014, тому пo всіх митних деклараціях, які оформлені в період з 15.07.2014 пo 31.12.2014 покупцем виступає не компанія "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія), а інша невідома фірма-нерезидент.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені правомірно, а тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09:30 год. 25 травня 2020 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях в справі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у письмових запереченнях та поясненнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в період з 17.12.2015 по 28.12.2015 проведено документальну позапланову виїзну перевірки ДП "Поліське лісове господарство" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з компанією "ZORTEX BUSINESS LLP" за період з 01.01.2014 по 01.04.2016, за результатами якої було складено акт №1/03-06-22/37580075 від 05.01.2016.

За висновками акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення ДП "Поліське лісове господарство":

1) п.5, 7, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290; п.п.14.1.11, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4, пп.135.5.5, пп.135.5.15, п. 135.5, ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 322015,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на 322015,00 грн.;

2) вимог Наказу Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73 "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013р. за №336/22868, вимог Розділу III "Зміст статей звіту про фінансові результати" Наказу Міністерства фінансів України 28.03.2013р. №433 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності "Зміст статтей звіту про фінансові результати" із змінами та доповненнями та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 17 "Податок на прибуток" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2000 №353 та зареєстровано и Міністерстві юстиції України від 20.01.2001 за №47/5238, в порушення п.1, її. 2, п. 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, Закон України 21.09.2006р №185-У "Про управління об`єктами державної власності" із змінами та доповненнями, п.153.3 ст.153 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено відрахування частини чистого прибутку за 2014 у сумі 268346,00 грн.

3) ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", по взаємовідносинах із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) по контракту №ПЛГ-2013/1 від 03.07.2013 року (із змінами та доповненнями);

4) ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", п.2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю";

На підставі акту перевірки №1/03-06-22/37580075 від 05.01.2016 ГУ ДФС були прийняті оспорювані позивачем податкові повідомлення-рішення:

№ від 22.01.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в сумі 268346,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 67086,50 грн.;

№ від 22.01.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності", на суму основного платежу в розмірі 322015,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 80503,75 грн.;

№ від 22.01.2016 яким підприємству нараховано пеню в сумі 658691,16 грн. за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті;

№ від 25.01.2016, яким до позивача застосовано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей на суму 1020 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, проте рішенням Державної фіскальної служби України №7413/6/99-99-10-01-04-25 від 05.04.2016 року в задоволенні скарги було відмовлено.

Як свідчить акт перевірки №1/03-06-22/37580075 від 05.01.2016 року, податковий орган встановив здійснення позивачем зовнішньоекономічних операцій із фірмою-нерезидентом "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія). ГУ ДФС зазначає, що фірма "ZORTEX BUSINESS LLP" згідно з інформацією, викладеною на офіційному інтернет-сайті Великобританії, ліквідована з 15.07.2014. Вказані обставини також підтверджуються листом Міністерства закордонних справ України.

На переконання відповідача, кошти в сумі 148817,54 доларів США, що надійшли від вищевказаної фірми-нерезидента в рахунок оплати за поставлений товар з 15.07.2014 року, не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар. Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження підприємством доходів на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 1788972,00 грн., та про порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті.

03 липня 2013 року між ДП "Поліське лісове господарство" як продавцем та фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) укладено зовнішньоекономічний контракт №ПЛГ-2013/1, предметом якого є поставка на умовах CPT, Одеса (згідно правил Інкторемс 2010) пиловника соснового в кількості 1000 м3. Загальна сума контракту становить 75000 доларів США. Платежі за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов`язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем. Поставка товару здійснюється залізнодорожним транспортом. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ за відповідними реквізитами. Строк поставки - до 31 грудня 2013 року. Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв`язку дійсні при наявності однієї оригінальної печатки. Термін дії контракту - до 31 грудня 2013 року.

До вказаного контракту вносились зміни і доповнення від 7 жовтня 2013 року (додаток №1), від 11 грудня 2013 року (додаток №3), від 23 грудня 2013 року (додаток №4), від 26 грудня 2013 року (додаток №5), від 28 лютого 2014 року (додаток №6), від 31 березня 2014 року (додаток №7), від 7 квітня 2014 року (додаток №8), від 6 травня 2014 року (додаток №9), від 2 червня 2014 року (додаток №10), від 1 липня 2014 року (додаток №11), від 15 липня 2014 року (додаток №13), від 1 серпня 2014 року (додаток №14), від 24 вересня 2014 року (додаток №15), від 14 жовтня 2014 року (додаток №16), від 24 жовтня 2014 року (додаток №17), від 15 січня 2015 року (додаток №18).

На виконання умов вищевказаного контракту позивачем протягом 2013-2014 років здійснювались поставки деревини, що підтверджується рахунками фактури, специфікаціями до рахунків-фактур, вантажними митними деклараціями (ВМД) та накладними для вивезення товару водним транспортом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

Пунктом 137.10 статті 137 ПК України передбачено, що суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Водночас за змістом підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією; г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості; ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

При цьому відповідно до підпункту 14.1.267 пункту 14.1 статті 14 ПК України безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Приписами пункту 135.2 статті 135 та пункту 138.2 статті 138 ПК України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналіз вищенаведених норм ПК України свідчить про те, що до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов`язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг і охороною праці), тому право на зменшення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 1788972 грн. стало те, що фірма "ZORTEX BUSINESS LLP" з 15 липня 2014 року ліквідована. При цьому підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернет адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24 лютого 2015 року №630/17-200-490.

Так, статтею 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних суді.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про міжнародне приватне право" особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про міжнародне приватне право" цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

За змістом підпункту 14.1.122. пункту 14.1. статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Згідно з пунктом 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Підпунктом (і) пункту 1 статті 3 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 (набрала чинності 11.08.1993) термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до частини 1 статті 4 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, для цілей цієї Конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 №630/17-200-490 як на безумовний доказ ліквідації компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" є необґрунтованими.

У матеріалах справи міститься лист фірми "ZORTEX BUSINESS LLP" від 27 квітня 2015 року, у якому вказано, що згідно Протоколу зборів партнерів Компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" від 14 липня 2014 року відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об`єднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom. Також про наявність діючої компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" на момент здійснення спірних господарський операцій з адресою розташування в Шотландії свідчить і інформація, викладена на офіційному сайті Великобританії - Companies House (http://wck2.companieshouse.gov.uk).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 лютого 2020 року звернув увагу на те, що в листі Міністерства закордонних справ України зазначено не лише про ліквідацію контрагента з 15.07.2014, а й про внесення 30.09.2014 до реєстру нової компанії з ідентичною назвою "ZORTEX BUSINESS LLP", а також врахування доводів податкового органу щодо наявності кримінального провадження в якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені "ZORTEX BUSINESS LLP" з електронної адреси, розташованої на території України. Тобто, суд касаційної інстанції вказав на необхідність здійснення ретельної перевірки на підставі належних та допустимих доказів правомочності щодо здійснення господарських операцій фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" за період з 15.07.2014 по 30.09.2014.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року про прийняття справи до провадження та призначення її до судового розгляду встановлено сторонам строк до 28.04.2020 для подання до суду письмових пояснень щодо правової позиції у справі, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.02.2020, та доказів на підтвердження правової позиції (зокрема, щодо правомочності компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" в період з 15.07.2014 по 30.09.2014, результатів кримінального провадження, у якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені вказаної компанії з електронної адреси, розташованої на території України).

Додаткових доказів про правомочність компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" в період з 15.07.2014 по 30.09.2014 сторонами суду не надано. Також не надано доказів завершення кримінального провадження, у якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені вказаної компанії з електронної адреси, розташованої на території України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем належними та допустимими доказами доведено реальність господарських операцій з поставки товару іноземному контрагенту фірмі "ZORTEX BUSINESS LLP" та проведення оплати за поставлений товар. Надана суду первинна документація підтверджує факт господарських відносин позивача із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP". Про правомірність взаємовідносин із компанією "ZORTEX BUSINESS LLP" свідчить й те, що після 15.07.2014 дану компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" як до, так і після 15.07.2014, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями ВМД.

Разом з тим, податковим органом не надано доказів звернення до уповноважених органів країни реєстрації контрагента позивача фірми "ZORTEX BUSINESS LLP" про надання інформації щодо її правомочності в період з 15.07.2014 по 30.09.2014, а також щодо наявності чи відсутності правонаступництва внаслідок перереєстрації місця її знаходження.

За таких обставин суд зазначає, що твердження відповідача про ліквідацію "ZORTEX BUSINESS LLP" не знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті. Як наслідок, суму в розмірі 140689,16 дол/США (еквівалентну 1788972,00 грн.) відповідачем безпідставно було кваліфіковано як безповоротну фінансову допомогу, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік на вказану суму є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року "138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги по фірмі "ZORTEX BUSINESS LLP" за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем.

Згідно з положенням ч.1 ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Частиною 1 статті 4 цього Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків, передбачених ст.1 Закону, у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Крім того, статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" передбачено обов`язок резидентів задекларувати у Національному банку України валютні цінності та інше майно, яке перебуває за межами України. Водночас відповідальність за недекларування таких валютних цінностей передбачена статтею 16 цього Декрету.

Враховуючи надану вище оцінку висновкам контролюючого органу щодо ліквідації фірми "ZORTEX BUSINESS LLP", які судом визнані необґрунтованими, суд не може погодитись з висновками контролюючого органу щодо недотримання позивачем термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС не довело правомірність своїх висновків щодо ліквідації фірми "ZORTEX BUSINESS LLP" в період здійснення господарських операцій з позивачем, відтак донарахування ДП "Поліське лісове господарство" грошових зобов`язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання даного позову ДП "Поліське лісове господарство" сплатило судовий збір у розмірі 20965,00 грн. згідно платіжного доручення від 18.04.2016 року №645.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у сумі 20965,00 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області №, №, № від 22 січня 2016 року та № від 25 січня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь Державного підприємства "Поліське лісове господарство" (44624, Волинська область, Маневицький район, село Череваха, ) судовий збір у сумі 20965,00 грн. (двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: Державне підприємство "Поліське лісове господарство" (44624, Волинська область, Маневицький район, село Череваха, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ).

Повний текст рішення суду складено 01 червня 2020 року.

Суддя В.Д. Ковальчук