Справа № 420/6569/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р. Категорія 111030000м.ОдесаСправа № 420/6569/19
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

час і місце ухвалення: 16:57, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к апелянтаПоперечний Д.І. (витяг)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року по справі за позовом приватної виробничо-комерційної фірми «СПЕЦНАЛАДКА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2019 року № та № , -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2019 року № та № , мотивуючи його тим, що висновки акту перевірки є такими, що не відповідають дійсності, а прийняті ДПС на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення є такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.10.2019 року № та № .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що господарські операції ПВКФ «СПЕЦНАЛАДКА» з контрагентами-постачальниками, що пов`язані з предметом перевірки за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року, не підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами які відображають реальність таких операцій, та не спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків.

Приватною виробничо-комерційною фірмою «СПЕЦНАЛАДКА» було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач зазначає, що в підтвердження виконання договорів з контрагентами у позивача наявні всі передбачені умовами договорів та вимогами чинного законодавства України первинні та інші документи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що приватна виробничо-комерційна фірма «СПЕЦНАЛАДКА» зареєстрована та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.

На підставі направлень від 27.08.2019 року та від 06.09.2019 року, наказу від 07.08.2019 року № 6299, відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок на 2019 рік, в період з 29.08.2019 року по 11.09.2019 року співробітники Головного управління ДПС в Одеській області провели документальну планову виїзну перевірку Приватної виробничо-комерційної фірми «СПЕЦНАЛАДКА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

За результатами цієї перевірки 18.09.2019 року Головне управління ДПС в Одеській області склало акт № 28/15-32-05-01/31182043 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватної виробничо-комерційної фірми «СПЕЦНАЛАДКА», в якому встановлені наступні порушення з боку позивача, крім іншого:

- п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.1, п.2 п.3, п.4, п.5, п.6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування (збитку) на всього суму 719084 та занижено податок на прибуток всього на суму 1257542 грн.;

- пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення всього у сумі 11218 грн. та занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього на 1555802 грн.

За наслідками перевірки приватної виробничо-комерційної фірми «СПЕЦНАЛАДКА» на підставі акту перевірки від 18.09.2019 року № 28/15-32-05-01/31182043 відповідно до зазначених порушень Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- від 18.10.2019 року № , яким позивачеві за порушення п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 1571928,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями 1257542,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 314386,00 грн.;

- від 18.10.2019 року № , яким позивачеві за порушення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1616095,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями 1292876,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 323219,00 грн.

Позивач вважає, що вищевказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт виконання контрагентами позивача умов договорів підтверджується наданими до суду первинними документами, а тому наявні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що в періоді, який перевірявся, Приватна виробничо-комерційна фірма «СПЕЦНАЛАДКА» мала фінансово-господарські відносини з контрагентами ТОВ «ІНКОР ЛАЙТ», ТОВ «ВАЙС ТОРГ», ТОВ «АТЛАС ФЛАЙТ», ТОВ «УКРЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «ДЖЕНТАЛ ТРЕЙД», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ЯНТАРІНА», ТОВ «ДЕЛЬПОРТ», ТОВ «МАСМЕД», ТОВ «ЛОЙД ТРЕЙД», ТОВ «ГЛЕНГАРІ», ТОВ «АКТИВ ПОСТАЧ», ТОВ «ВІКЛІНГ», ТОВ «ОВЕРСТИР», ТОВ «ПЛАТІНУМ ТОРГ» на підставі договорів про виконання робіт та надання послуг з ремонту, наладки та предповірочної підготовки приладів засобів вимірювальної техніки, поставки товарів (датчиків).

Позивач за КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; видання іншого програмного забезпечення; комп`ютерне програмування (основний); діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування.

Відповідно до акту перевірки № 28/15-32-05-01/31182043 при проведенні відповідної перевірки було взято до уваги наступні судові ухвали:

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси по справі від 26.12.2018р. № 522/19123/18, в якій зазначено:

«З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ТОВ «_____» (ЄДРПОУ_____) у звітні податкові періоди з 01.03.2017 по 30.04.2018, шляхом включенню до складу податкового кредиту сум коштів по «неіснуючим» фінансово-господарський операціям з суб`єктами господарської діяльності з ознаками «фіктивності»: ... ТОВ «Акти: Постач» (), ..., ТОВ «Масмед» (), .... ухилились від сплати податку на додану вартість».

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23.01.2018р. (справа №757/3401/18-к), в якій зазначено:

«Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002780 від 30.08.2017 за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва, фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч.3 ст. 209, ч. 3 ст. 191КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2017 року по теперішній час групою осіб за попередньою змовою між собою, без наміру здійснювати підприємницку діяльність, в порушення ст.ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 55 - 1, 56, 57, 62 Господарського кодексу України та ст.ст. 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», створено та придбано ряд суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ "УКРЕКСПОТРЕЙД" (), ... ТОВ "РІДЖ ВЕЙ ТРЕЙД" (), ТОВ "МАСМЕД" (),... TOB "ІНКОР ЛАЙТ" (), ... ТОВ "ДЖЕНТАЛ ТРЕЙД" (), ... ТОВ "ВАЙС ТОРГ" (), ... ТОВ "АТЛАС ФЛАЙТ" (), ТОВ"АКТИВ ПОСТАЧ" (), ТОВ "УКРЕКСПОПРО" (), ... та інші, з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає в формуванні необгрунтованого податкового кредиту підприємствам

- вигодо набувачам для мінімізації податкових зобов`язань.

Так, група осіб, з метою вчинення фіктивного підприємництва та протиправної схеми по ухиленню від сплати податків, сприяла незаконному переведенню безготівкових коштів в готівку, їх подальшу легалізацію, минаючи при цьому систему оподаткування.

Невстановлені слідством особи, керуючись злочинною метою розробила спільний план відповідних протиправних дій, який полягав у встановленні контролю над суб`єктами підприємницької діяльності (юридичними особами), отриманні права розпоряджатися їх майном, у тому числі грошовими коштами, які надходять на їх банківські рахунки; складанні та видачі від імені даних суб`єктів підприємницької діяльності підроблених первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, які б свідчили про проведенні господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки; отримання від даних суб`єктів безготівкових коштів в рахунок оплати за начебто реалізовані товари, виконаніроботи, наданні послуги та подальшого їх переведення в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування.

Дотримуючись попередньо розробленого плану група осіб, діючи умисно вчинили фіктивне підприємництво, шляхом створення та придбання вищевказаних суб`єктівпідприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у наданні суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки послуг по ухиленню від сплати податків, незаконному переведенню безготівкових коштів в готівку, легалізації коштів отриманих злочинних шляхом, минаючи при цьому систему оподаткування, шляхом документального оформлення, безтоварних операцій з купівлі - продажу товарів, робіт та послуг.

Встановивши контроль над зазначеними суб`єктами підприємницької діяльності група осіб складала, видавала підроблені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку від імені фіктивних підприємств, збували їх службовим особам та представникам суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, реєстрували податкові накладні в єдиному реєстрі Державної фіскальної служби, а також складали та подавали податкову звітність до ДПІ по місцю реєстрації підприємств, за що отримували від суб`єктів реального сектору економіки безготівкові кошти в рахунок сплати за начебто реалізовані товари, виконані роботи, надані послуги, після чого переводили їх в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування, за що отримували відповідну комісію (відсотки) за надані незаконні послуги».

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 січня 2019 року по справі № 757/3140/19-к, в якій зазначено:

«З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні шостого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 28 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000023, за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.І ст.205 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що підприємства транзитно - конвертаційної групи ... ТОВ "ДЕЛЬПОРТ" (код 40880332) ... створені з метою надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету, тобто своїми діями в період 2016-2018рр. сприяли умисному ухиленню від сплати податків реально діючим суб`єктам господарювання».

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2018 (справа № 11-сс/769/2268/2001/), в якій зазначено:

«Як вбачається з матеріалів провадження, третім слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001129, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено наступне.

В ході проведення досудового розслідування отримано інформацію щодо діяльності групи невстановлених осіб, які, використовуючи підприємства з ознаками фіктивності та незаконно сформований податковий ліміт, створюють умови для укладання заздалегідь збиткових контрактів за завищеними цінами за результатами державних закупівель, чим наносять шкоду державним інтересам. При цьому діяльність таких осіб, які використовують реквізити вказаних нижче комерційних структур з ознаками фіктивності, контролюється та супроводжується окремими співробітниками ГУ ДФС в місті Києві.

Згідно наявної інформації, протягом січня - лютого 2018 року зазначеними особами було здійснено реєстрацію та придбання ряду суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, а саме: ... ТОВ «Інкор Лайт» () ...

ТОВ «Інкор Лайт» (), здійснивши придбання однієї групи товарів, реалізувало ТОВ «Масмед» () зовсім інші товари на загальну суму понад 8,1 млн. гривень.

В подальшому ТОВ «Масмед» () сформувало податкові кредити клієнтам-вигодонабувачам...».

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси по справі від 18.07.2018 №522/12649/18,1-кс/522/13068/18, в якій зазначено:

«Старший слідчий з ОВС 1 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Головного управління ДФС в Одеській області капітан податкової міліції ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням у кримінальному провадженні №0000067 від 16.07.2018 року, за ознакою кримінального правопорушенні, передбаченого ч.І ст.205 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Доводи клопотання старший слідчий обґрунтував наступним.

Так, в клопотанні зазначено, що не встановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності створили підприємства з ознаками фіктивності, а саме: ... ТОВ «Укрекспотрейд» (), ...».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Згідно з пп.пп.2.1-2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З аналізу наведених правових норм, вбачається, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами, які складені відповідно до виду господарської операції на підтвердження її реального здійснення.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, повинні мати всі обов`язкові реквізити, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що надає первинному документу юридичну значимість для цілей відображення спірних операцій у бухгалтерському та податковому обліку, а також, відповідно, для цілей формування відповідних сум податкових вигод.

При цьому, відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 44.1 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.3 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.6 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що ні під час проведення перевірки, ні до моменту прийняття контролюючим органом рішення не було надано первинних документів на підтвердження здійснення господарських операцій, що в свою чергу позбавило можливості контролюючий орган повноцінно провести перевірку та безпосередньо стало підставою для висновків про те, що господарські операції між ПВКФ «Спецналадка» та контрагентами зазначеними у акті перевірки мали формальний характер.

Надання первинних документів під час слухання справи у суді першої інстанції не береться колегією суддів до уваги, оскільки такі документи були подані з порушенням строків визначених абзацом другим п.44.7 ст. 44 ПК України, що також свідчить про відсутність цих документів у позивача під час формування податкової звітності.

Суд звертає увагу, що податковим законодавством передбачено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для ненадання документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, у встановлені Податковим кодексом України терміни, а саме виїмка документів або інше вилучення правоохоронними органами.

Аналогічній правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 по справі № 160/8441/18, від 06.08.2019 по справі № 520/8681/18.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту звернення до правоохоронних органів, з підстав викрадення первинних документів або їх вилучення правоохоронними органами.

Також, задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції, обмежився загальним посиланням, що сам факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарської операції.

Разом з тим, в межах даної справи колегія суддів вважає, що з огляду на порушення позивачем статей 44, 85 ПК України повідомлені контролюючим органом фактичні обставини, що ставлять під сумнів реальний характер господарських операцій, мали б бути перевірені та отримати належну оцінку судом першої, так як стосуються безпосередньо предмету доказування у межах спірних відносин і мають істотне значення для вирішення даного спору.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15 травня 2020 року по справі № 826/19877/16.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того в рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

До того ж, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності оспорюваного рішення (дій, бездіяльності) не звільняє позивача від обов`язку доведення обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2019 року по справі №808/715/18.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень - рішень від 18.10.2019 року № та № .

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги приватної виробничо-комерційної фірми «СПЕЦНАЛАДКА» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2019 року № та № належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - задовольнити повністю.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року по справі № 420/6569/19, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог приватної виробничо-комерційної фірми «СПЕЦНАЛАДКА», - відмовити.

Стягнути до Державного бюджету (стягувачем є Державна судова адміністрація, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 28815 (двадцять вісім вісімсот п`ятнадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 27 травня 2020 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.