Справа № 520/11502/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 р. Справа № 520/11502/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року (ухвалене в порядку письмового провадження суддею Старосєльцевою О.В.) по справі № 520/11502/19 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив, визнати протиправним, необґрунтованим та таким, що порушує норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" надання на його запит на публічну інформацію у письмовій відповіді в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Даугуля В. № ПІ-9/0-19/0/63-19 від 22.01.2019 р. недостовірної інформації щодо наявності статусу учасника антитерористичної операції у ОСОБА_2 , по заяві, зареєстрованій Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 06.04.2017 р., оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області прийнятий наказ від 05.05.2017 р. М 7502-СГ, яким зазначеній громадянці наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності розташованої за межами населених пунктів на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, орієнтовною площею 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р., ухвалений в порядку письмового провадження, позов задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії відповідача з приводу викладення у відповіді на запит про доступ до публічної інформації у формі листа від 22.01.2019 р. № ПІ-9/0-19/0/63-19 недостовірних відомостей стосовно видання учаснику бойових дій дозволу на розроблення проекту відведення для ведення особистого селянського господарства відносно земельної ділянки на території Лозівського району Харківської області за переліком, згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 184 від 20.09.2018 р.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки в оскаржуваному листі не було недостовірної інформації, так як в ньому відсутня інформація, що у ОСОБА_2 наявний статус учасника антитерористичної операції.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача та при розгляді вказаної справи врахувати докази, надані позивачем. Крім того, позивач просив проводити розгляд справи за його участю.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вищезазначена категорія справ розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Таким чином, апеляційний розгляд зазначеної категорії справ, прийнятих як у скороченому так і спрощеному позовному провадженні, повинно здійснюватися в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що ця справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за його участю, оскільки відсутня необхідність виклику учасників справи для надання додаткових пояснень і документів по справі та з матеріалів апеляційної скарги та клопотання позивача не встановлено обставин, які б потребували розгляду справи у відкритому судовому засіданні із викликом учасників справи.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з запитом про надання інформації, в якому просив надати йому планово-картографічний матеріал до «Переліку» відносно земельної ділянки, площею 2,00 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області (код одиниці адміністративно-територіального устрою, номер кадастрової зони, кадастрового кварталу (кадастровий номер відсутній) :01:000:), згідно текстової частини (таблиці).

За результатами розгляду вказаного запиту в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом № ПІ-9/0-19/0/63-19 від 22.01.2019 р. заявнику надіслані запитувані матеріали та повідомлено, що згідно інформації Міськрайонного управління у Лозівському районі та м. Лозовій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, на земельну ділянку, площею 2,0 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, яка була зазначена у переліку земельних ділянок для безоплатної передачі у власність на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, надано дозвіл на розроблення проекту відведення для ведення особистого селянського господарства іншій особі - учаснику антитерористичної операції.

Позивач, вважаючи, що відповідачем у вказаному листі вказана недостовірна інформації звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання неправомірними дій адміністративного органу з приводу викладення у відповіді на запит про доступ до публічної інформації у формі листа від 22.01.2019 р. № ПІ-9/0-19/0/63-19 недостовірних відомостей стосовно видання учаснику бойових дій дозволу на розроблення проекту відведення для ведення особистого селянського господарства відносно земельної ділянки на території Лозівського району Харківської області за переліком згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 184 від 20.09.2019 р. обґрунтовані.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ст. 5 Закону України «Про інформацію»).

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» встановлено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, зокрема, надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 р., яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 р., частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення у формі відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № Г-12046/0-8336/0/95-18 від 22.10.2018 р. про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), площею 2 га, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області (код одиниці адміністративно-територіального устрою, номер кадастрової зони, кадастрового кварталу (кадастровий номер відсутній) :01:000:); зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути, в установленому ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України порядку, подане на підставі ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України клопотання ОСОБА_1 від 24.09.2018 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03), площею 2 га, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області (код одиниці адміністративно - територіального устрою, номер кадастрової зони, кадастрового кварталу (кадастровий номер відсутній) :01:000:), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 7502-СГ від 05.05.2017 р. ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на території Новоіванівсьої сільської ради Лозівського району Харківської області, орієнтовним розміром 2,00 га ріллі, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 184 від 20.09.2018 р. затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІV кварталі 2018 року на території Лозівського району Харківської області наявна лише 1 земельна ділянка, площею 2,00 га ріллі.

Листом Міськрайонного управління у Лозівському районі та м. Лозовій вих. № 1200/424-19-0.23.04 від 19.12.2019 р., направленого Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області, повідомлено: що учаснику антитерористичної операції ОСОБА_4 , наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 7799-СГ від 26.10.2018 р. надано у користування земельному ділянку, площею 2,00 га ріллі, а земельну ділянку, яку ОСОБА_1 просить надати у власність передано в комунальну власність Лозівської міської об`єднаної територіальної громади.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звертався до відповідача з запитом про надання інформації саме про земельну ділянку, яка знаходиться у переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІV кварталі 2018 року на території Лозівського району Харківської області, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 184 від 20.09.2018 р.

Проте, відповідачем за результатами розгляду вказаного запиту надано інформацію, що щодо земельної ділянки надано дозвіл на розроблення проексту відведення учаснику антитерористичної операції, але без підтвердження даних, що саме земельну ділянку, щодо якої зроблено запит позивача, передано саме учаснику антитерористичної операції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання неправомірними дій відповідача з приводу викладення у відповіді на запит про доступ до публічної інформації у формі листа від 22.01.2019 р. № ПІ-9/0-19/0/63-19 недостовірних відомостей стосовно видання учаснику бойових дій дозволу на розроблення проекту відведення для ведення особистого селянського господарства відносно земельної ділянки на території Лозівського району Харківської області за переліком, згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 184 від 20.09.2018 р., оскільки не підтверджено даних, що саме земельну ділянку, щодо якої зроблено запит позивача, передано саме учаснику антитерористичної операції.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 271, 283, 311, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 по справі № 520/11502/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін