Справа № 260/244/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/244/19 пров. № А/857/3285/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Сеника Р.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ухвалену суддею Рейті С.І. у місті Ужгород за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 260/244/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Закарпатській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 260/244/19 за нововиявленими обставинами у якій просила скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року та прийняти нове про задоволення адміністративного позову.

У обґрунтування вимог цієї заяви, заявник вказує на те, що після судового розгляду отримала результати експертизи інформації щодо фіксації порушення трудового законодавства збереженої на оптичних дисках. Відповідно до результатів експертизи, файли фотофіксації та відеофіксації, які є на оптичних дисках створені 21.01.2019 року та 30.01.2019 року, а перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства про працю проведена 16.01.2019 року. Тобто, заявниця вважає, що фотофіксація та відеофіксація відбулись не у день перевірки, а докази фотофіксації та відеофіксації, які не містять дати та часу їх проведення, є неналежними.

Позивачка вважає, що ці обставини є нововиявленими.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року по справі № 260/244/19 за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з цією ухвалою, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що, оскільки, ні суд, ні позивач не володіє спеціальними знаннями в сфері комп`ютерної техніки та комп`ютерних продуктів, а також спеціальним програмним забезпеченням, тому суд не міг встановити, що в метаданих 7 фотофайлів та 2 відеофайлів не міститься інформація про дату та час створення цих файлів. Таким чином, заявниця вважає, що ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявниці, ні суду. При цьому, заявниця додатково зазначає, що ці обставини існували станом на час прийняття судом першої інстанції рішення та є істотними обставинами, які могли б вплинути на прийняття судом рішення, якби суд про них знав.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи заяви, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є крім іншого істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В частині 4 статті 361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

При цьому, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виникли після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає те, що існує обставина, яка існувала, але раніше не була відома, проте могла би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити доказ наявності нововиявленої обставини під час судового розгляду, а також те, що ця обставина є вирішальною.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Заявниця, як на нововиявлену обставину посилається на те, що матеріали фотофіксації та відеофіксації порушення законодавства про працю не містять дати та часу проведення фотофіксації та відеофіксації, а файли, які є на оптичних дисках і містять дані фотофіксації та відеофіксації, створені 21.01.2019 року та 30.01.2019 року. Натомість, перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства про працю проведена 16.01.2019 року.

На підтвердження наведених обставин, заявниця, у якості доказу, надала висновок експертного дослідження № 5/22 від 08.11.2019 року.

З цього приводу, апеляційний суд наголошує, що докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд встановив те, що суд першої інстанції в процесі розгляду справи досліджував докази фотофіксації та відеофіксації, на яких зафіксовано допуск заявницею до роботи працівника без укладення трудового договору, і які не викликали у суду сумнівів у їх належності.

Крім того, у відповіді на відзив від 15.04.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначала, що матеріали фотофіксації не містять ні дати, ні часу проведення фотофіксації, що свідчить про те, що і заявниця і суд знали про існування вказаних обставин під час розгляду справи.

Тобто, обставина на яку посилається заявниця, як на нововиявлену, була відома ОСОБА_1 , досліджувалась судом під час розгляду справи. При цьому, оцінка матеріалів фотофіксації була надана судом в сукупності з іншими доказами.

Таким чином, апеляційний суд встановив те, що обставина на яку посилається заявник, не відповідає наведеним вище ознакам нововиявленої обставини, а тому в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Судові витрати понесені сторонами відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року про відмову в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 260/244/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Закарпатській області про скасування рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
С. М. Шевчук

Повний текст постанови складений 27.05.2020 року