Справа № 380/2390/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2390/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

24.03.2020 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Мостиського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Ярослава Мудрого,113). Позивач просить суд:

- визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 на день звільнення 29.11.2017 індексації грошового забезпечення за період з часу з липня 2015 по грудень 2017;

- стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_2 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період часу із липня 2015 по грудень 2017 у суму 76 389,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проходження служби за період з 2015 року по 2017 рік відповідачем не було проведено виплату індексації грошового забезпечення з підстав відсутності фінансових ресурсів. Позивач вважає невиплату йому індексації грошового забезпечення за відповідний період проходження служби протиправною, тому звернувся до суду з цим позовом з метою захисту порушеного права. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 27.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що Мостиський прикордонний загін є установою, що фінансується з державного бюджету і може брати фінансові зобов`язання та провадити видатки лише у межах бюджетних асигнувань. З огляду на відсутність фінансових ресурсів вини відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення немає. Вказує, що позивачем невірно обраховано суму індексації грошового забезпечення, оскільки до виплати позивачу за наявності бюджетних фінансування належали б кошти у розмірі 48619,96 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у встановлений судом строк подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відзив на позов не спростовує доводи позивача наведені у позовній заяві. Відносно суми індексації грошового забезпечення, то позивач не погоджується із розрахунком індексації грошового забезпечення відповідача, оскільки останнім неправомірно враховується базовий місяць вересень 2014. Просив позов задовольнити.

15.04.2020 до суду надійшла від позивача заява про уточнення та зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просить:

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 1494) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_2 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період часу із липня 2015 по грудень 2017 у суму 57805,01 грн. Решта прохальної частини позову залишити без змін.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді старшого техніка-водія мобільної прикордонної застави Мостиська .

27.12.2017 наказом начальника 93 прикордонного загону (І категорії) від 29.12.2017 №255-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби за пп. б п.1 ч. 8 ст. 26 Закону Про військовий обов`язок (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військовий служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу).

29.12.2017 наказом начальника 93 прикордонного загону (І категорії) № 257-ос ОСОБА_1 виключено з списків особового складу частини та усіх видів грошового забезпечення.

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_2 від 17 липня 2015 року ОСОБА_2 є учасником бойових дій.

17.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із запитом про надання інформації щодо проведених виплат за час проходження військової служби.

30.12.2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 надав ОСОБА_1 відповідь на запит листом № 11/Г-120 та відповідні документи.

Як слідує із змісту довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації, ОСОБА_1 виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 року по грудень 2015 року. Індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2015 року по грудень 2017 року не була проведена з підстав відсутності фінансових ресурсів для її нарахування та виплати.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по грудень 2017 року протиправною, тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За приписами частини другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

Згідно зі статтями 18, 19 Закону України від 05 жовтня 2000 року №2017-IIIПро державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Закон України від 03 липня 1991 року №1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі-Закон №1282-XII) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону №1282-XII встановлено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у частині першій статті 4 Закону №1282-XII цифри 101 замінено цифрами 103.

Частинами першою, другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Статтею 9 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078 (зі змінами, далі Порядок №1078).

Як визначено пунктом 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IVПро внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

При вирішенні даного спору відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, відповідно до яких виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Як слідує із змісту довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації, ОСОБА_2 виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 по червень 2015 року. Індексація грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з липня 2015 року по грудень 2017 року не була проведена з підстав відсутності фінансових ресурсів для її нарахування та виплати.

При цьому, відсутність бюджетного фінансування вказаної витрати не позбавляє Позивача права на її отримання і не звільняє Відповідача від обов`язку її виплачувати.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання Відповідача на роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 48/0/66-17, оскільки вказаний документ не є нормативно-правовим актом та має виключно рекомендаційний характер.

Суд також вважає безпідставними посилання Відповідача на статтю 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо не здійснення у зв`язку з цим індексації з 01.07.2015 вказана норма не містить.

Суд зазначає, що індексація безпосередньо не пов`язана з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. Виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Окрім цього, Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Мостиський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 825/874/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 у період з 01.07.2015 по31.12.2017, підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 заборгованість з індексації грошового забезпечення з липня 2015 року по грудень 2017 року у сумі 57805,01 грн, суд виходив з наступного.

Згідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Як уже було зазначено, пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (пункт 10-2 Порядку № 1078).

Аналіз наведених норм законодавства України дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому військовослужбовця призначено на посаду, є базовим місяцем для нарахування індексації.

Згідно копії військового квитка наказом Адміністрації Держприкордонслужби України №435-ос від 18.08.2019 ОСОБА_2 прийнято на військову службу за контрактом до Держприкордонслужби України.

Відповідно базовим місяцям при обчисленні індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 з липня 2015 року застосовується базовий місяць вересень 2009 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі Олександр Волков проти України (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, з гідно з якою правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ефективним способом порушених прав позивача є стягнення у користь позивача з ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість з індексації грошового забезпечення з липня 2015 року по грудень 2017 року у сумі 57 805,01 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому згідно зі ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 на день звільнення, індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по грудень 2017 року.

3. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по грудень 2017 року у сумі 57 805 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ять) грн 01 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Гулкевич І.З.