Справа № 540/894/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/894/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кухаренко Валентини Володимирівни від 10.02.2020 про відкриття виконавчого провадження №61231177 з примусового виконання вимоги №10-12485-17, сформованої 14.08.2019 Головним управлінням ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1118974,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий документ (вимога № Ю-12485-17 від 14.08.2019) набрав чинності 23.10.2019. Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 №Ю-12485-17 могла бути пред`явлена до примусового виконання на протязі трьох місяців, а саме, до 24.01.2020. На думку позивача, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" відповідач повинний був повернути стягувачу виконавчий документ у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу для виконання, а не відкривати виконавче провадження.

Ухвалою від 24.04.2020 відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено на 18.05.2020 (з урахуванням перебування судді Хом`якової В.В. у плановій відпустці з 27.04.2020 по 13.05.2020).

В судове засідання 18.05.2020 прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача не прибув.

В судовому засіданні оголошена перерва до 29.05.2020, у зв`язку з відсутністю доказів отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі. В подальшому до суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду 29.04.2020.

29.05.2020 представник позивача прибув в судове засідання, подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 29.05.2020 не прибув, хоч був своєчасно повідомлений про день і час судового засідання. Відзиву на позовну заяву не надав.

Оскільки відповідач був повідомлений про судові засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав, справа розглядається в письмовому провадженні, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Постановою державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кухаренко Валентини Володимирівни від 10.02.2020 відкрито виконавче провадження №61231177 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі №10-12485-17, виданої 14.08.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1118974,86 грн. В постанові вказано про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 №10-12485-17 вступила у закону силу (набрала чинності) 23.10.2019.

Відповідно до пунктів 2,4 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 №Ю-12485-17: оскарження вимоги про сплату єдиного внеску платником єдиного внеску може бути здійснено до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги, у порядку, визначеному ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". У разі несплати суми боргу, зазначеної у пункті 1 цієї вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства для стягнення в примусовому порядку протягом строку, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Позивач вважає, що вимога Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі №10-12485-17 від 14.08.2019 могла бути пред`явлена до примусового виконання на протязі трьох місяців, а саме, до 24.01.2020. Тому державний виконавець повинний був повернути стягувачу без виконання.

Не погоджуючись з постановою від 10.02.2020 про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1404).

Відповідно до ст.2 Закону № 1404 виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У ст. 3 Закону № 1404 наведено перелік рішень, які підлягають примусовому виконанню, зокрема, відповідно до пункту 7 частини 1 цієї статті підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які за законом визнані виконавчими документами.

Згідно ч.1 ст.5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404 передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Приписами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинні була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску є виконавчим документом, який виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження": "Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони".

Згідно Положення про Держану податкову службу України, затвердж. постановою КМУ від 06.03.2019 № 227 (із змінами) Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування . ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів).

Так, відповідно до підпунктів 6, 7 статті 13 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464) та розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449), органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску. Згідно п.1-3, 5 Розд. VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки). Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені. У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку. Вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. Про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов`язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, який набуває відповідного статусу після процедури узгодження, визначеного в ній боргу.

Через відсутність відзиву на позовну заяву, суд не має можливості перевірити дату набрання виконавчим документом законної сили, тому приймає до уваги, що в самій постанові про відкриття виконавчого провадження вказано дату 23.10.2019. Таким чином, строк пред`явлення вимоги до виконання сплив 24.01.2020.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документу для виконання.

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження( частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Оскільки суд дійшов висновку, що виконавчий документ надійшов до державного виконавця з пропуском строку для пред`явлення вимоги про його примусове виконання, то державний виконавець зобов`язаний був повернути без виконання вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 серпня 2019 р. №10-12485-17 стягувачу, а не відкривати виконавче провадження ВП № 61231177.

Тому прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №61231177 10.02.2020 є неправомірним, така постанова підлягає скасуванню. Отже, державний виконавець, винісши постанову про відкриття виконавчого провадження , діяв поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом №1404, тобто, протиправно.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги ТОВ "Амалтея" в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

В порушення даної статті відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження не надано.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Амалтея". Позивачу відшкодовуються судовий збір за рахунок відповідача. .

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кухаренко Валентини Володимирівни від 10.02.2020 про відкриття виконавчого провадження №61231177 з примусового виконання вимоги №10-12485-17, виданої 14.08.2019 Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 1118974,86 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (, місцезнаходження: 75023, Херсонська область, Білозерський район, с. Музиківка, вул. В.Карло, буд.1-в) за рахунок бюджетних асигнувань Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: 75000, Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вул. Свободи, 85) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення підписано 29.05.2020.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 105000000