Справа № 380/936/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/936/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд:
в складі головуючої судді Потабенко В.А.,
за участі секретаря судового засідання Приймака С.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кінаша З.Ф., згідно договору,

представника відповідача Смілки В.І., згідно наказу,

представника третьої особи не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі МО України, відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа), з такими вимогами:

- визнати протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, як особі, інвалідність якої встановлено внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва);

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як особі, інвалідність якої встановлена внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 250- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи.

Ухвалою судді від 03.02.2020 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 18.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Львівський обласний військовий комісаріат.

03.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №12047).

10.03.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. №13123).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що не погоджується з відмовою у виплаті йому одноразової грошової допомоги, як особі, інвалідність якої встановлено внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва). Зазначив, що відповідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що одноразова грошова допомога призначається та виплачується у розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи. Наголосив, що право на отримання такої допомоги у нього виникло ще у 13.07.2015, що підтверджується відповідними доказами, та така допомога на час звернення до суду не призначена та не виплачена. Враховуючи наведене, позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей сприятливі умови для реалізацій конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, зокрема, виплату одноразової грошової допомоги, як особі, інвалідність якої встановлено внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва). Наголосив, що відповідно до абз. 3 п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у раз загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначається у довідці медико соціальної експертної комісії. Наголосив, що 23.12.2015 позивачу первинно встановлено 25% втрати працездатності, а в подальшому 20.05.2019, під час повторного огляду, встановлено ІІІ групу інвалідності. Оскільки з дня первинного встановлення втрати працездатності до дня встановлення ІІІ групи інвалідності минуло понад 2 роки, відсутні правові підстави для виплати позивачу вказаної допомоги. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, що викладений у постанові від 20.02.2020 у справі №806/714/18.У зв`язку з цим, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату розгляду справи. Позицію щодо позову виклав у письмових поясненнях. Зазначив, що 01.07.2019 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності пов`язаної із захистом Батьківщини. Вказані документи 02.07.2020 були скеровані до Міністерства оборони України. Зазначив, що 31.07.2015 під час первинного огляду МСЕК позивачу було встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталася 25.01.2015. 20.05.2019 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, поранення пов`язаних з захистом Батьківщини. За результати розгляду комісією Міністерства оборони України було прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням ІІІ групи інвалідності, оскільки позивачу інвалідність встановлена понад дворічний строк після встановлення ступеня втрати працездатності. Враховуючи наведене, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку відмовити у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17.06.2015 водій 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 2 штурмової роти солдат ОСОБА_1 при виконанні бойового завдання при безпосередній участі в проведенні антитерористичній операції щодо оборони позицій підрозділу поблизу с. Золоте Луганської області отримав поранення.

Вказане підтверджують наявні у справі копії документів, а саме: акт службового розслідування №1830 від 13.07.2015, витяг з протоколу засідання військово лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, протокол №863 від 03.12.2015, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №3601 від 26.10.2015, довідка № 3 обласної МСЕК від 23.12.2015.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2015 за результатами огляду медико-соціальної комісії позивачу було первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 25% (а.с. 9).

20.05.2019 при повторному огляді медико соціальною комісією позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності.

01.07.2019 позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини.

02.07.2019 Львівський обласний військовий комісаріат скерував заяву позивача з долученими до неї документами для вирішення до Міністерства оборони України.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №95 від 19.07.2019, позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням ІІІ групи інвалідності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Конституцією України, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до ст.41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Частиною 1 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Аналізуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд зазначає, що спір виник щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІIІ групи інвалідності з 20.05.2019, внаслідок травми, захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, до спірних відносин застосовується законодавство, що діяло станом на 20.05.2019.

Згідно з п.4 ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення п. 4 ст. 16-3 вказаного Закону застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.

В подальшому, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016, який набрав чинності з 01.01.2017, п. 4 ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

При цьому, ці обидві норми п.4 ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ (абзац 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, двома роками, який обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

Правовідносини щодо первинного встановлення втрати працездатності ОСОБА_1 виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому пункт 4 ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ застосовується до позивача.

Суд зазначає, що на час первинного встановлення позивачу втрати працездатності у розмірі 25%, а саме 23.12.2015, правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини 20.05.2019, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №845571 від 20.05.2019.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, з дня первинного встановлення ступеню втрати працездатності (23.12.2015) до дня встановлення ІІІ групи інвалідності (20.05.2019) минуло понад два роки.

Як уже зазначалося, дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судому постанові від 12.03.2020 у справі №280/148/19 та у постанові від 20.02.2020 у справі №806/714/18.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, однак при виникненні цих підстав протягом не більше двох років з моменту їх первинного встановлення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, інвалідність якої встановлено внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), оскільки зміна підстав для призначення позивачу одноразової допомоги відбулась після спливу дворічного строку.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення Міністерства оборони України в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, як особі, інвалідність якої встановлено внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У зв`язку з викладеним, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як особі, інвалідність якої встановлена внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи.

Тобто суд дійшов висновку, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250,255, 262, 295КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.05.2020

Суддя Потабенко В.А.