Справа № 240/1544/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1544/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

27 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року (рішення ухвалено 25.03.2020р. у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирський області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківського А.С. в частині закінчення виконавчого провадження №61021640;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державного виконавця Дідківського А.С. про закінчення виконавчого провадження №61021640 від 13.02.2020 та відновити виконавче провадження. В обґрунтування позовних вимог вказував, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі №240/10770/19 зобов`язано Департамент соціальної політики Житомирської міської ради надіслати ОСОБА_1 завірену належним чином копію положення про Департамент соціальної політики Житомирської міської ради, у зв`язку із чим, судом видано виконавчий лист, який 02.01.2020 пред`явлений до виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирський області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак 17.02.2020 отримав постанову держаного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Вказує, що рішення суду фактично не виконано, оскільки в справі виконавчого провадження не має належних доказів його виконання боржником. Вважає, що відповідачем не виконано вимоги ст.ст.63,75,76 Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставно закінчено виконавче провадження.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій, скасування постанови - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду фактично не виконано, оскільки в справі виконавчого провадження не має належних доказів його виконання боржником. Вважає, що відповідачем не виконано вимоги ст.ст.63,75,76 Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставно закінчено виконавче провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі 240/10779/19, яке 17.12.2019 набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково, зобов`язано Департамент соціальної політики Житомирської міської ради надіслати ОСОБА_1 завірену належним чином копію положення про Департамент соціальної політики Житомирської міської ради, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.12.2019 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №3822 2019 у справі 240/10779/19, який відповідно до заяви від 02.01.2020 пред`явлено позивачем, як стягувачем, до виконання (а.с.34, зворот).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківського А.С. від 21.01.2020 відкрите виконавче провадження №61021640. Вказаною постановою надано боржнику 10 робочих днів на виконання судового рішення (п.2) та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 18892 грн. (п.3). При цьому, винесену постанову надіслано на адресу Департамента соціальної політики Житомирської міської ради (м-н С.П.Корольова, 4/2, м. Житомир) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

В свою чергу, листом Департамент соціальної політики Житомирської міської ради №193 від 28.01.2020 (а.с.36) повідомив старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. про своєчасне виконання рішення суду шляхом надіслання 28.11.2019 на адресу ОСОБА_1 цінним листом з описом вкладення відповіді та належним чином завіреної копії його положення. До надісланого листа додано докази надіслання поштового відправлення та його отримання одержувачем на 4 арк. (а.с.36, зворот, а.с.37-38).

На підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у межах виконавчого провадження №61021640, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дідківським А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2020 (а.с.39, зворот), підставою для винесення якої слугувало фактичне, повне виконання рішення.

Позивач, вважає неправомірними дії Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирський області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківського А.С. в частині закінчення виконавчого провадження №61021640, постанову про закінчення виконавчого провадження №61021640 від 13.02.2020 такою, що підлягає скасуванню, а виконавче провадження №61021640 відновленню, у зв`язку із чим, за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирський області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківський А.С. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №61021640 діяв правомірно та із дотриманням положень Закону 1404-VIII.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 названого Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Так, вимоги до виконавчого документа встановлені статтею четвертою Закону №1404-VIII.

Приписами ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, обов`язки виконавця визначені ч.2 ст.18 цього Закону, зокрема виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом та роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч.2 ст.39 Закону №1404-VIII).

При цьому, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст.74 Закону №404-VIII ).

Як вбачається з виконавчого листа №3822 2019, виданого у справі 240/10779/19 та пред`явленого в органи виконавчої служби до виконання, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 зобов`язано Департамент соціальної політики Житомирської міської ради надіслати ОСОБА_1 завірену належним чином копію положення про Департамент соціальної політики Житомирської міської ради.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження міститься лист Департамента соціальної політики Житомирської міської ради №193 від 28.01.2020 (а.с.36), який відправлено на адресу відповідача. Вказаним листом повідомлено про своєчасне виконання рішення суду від 15.11.2019, шляхом надіслання 28.11.2019 на адресу ОСОБА_1 відповіді та належним чином завіреної копії положення про Департамент соціальної політики Житомирської міської ради. Разом з тим, на підтвердження вказаного, боржником додано до листа докази надіслання поштового відправлення ОСОБА_1 та докази отримання такого відправлення останнім (а.с.36, зворот, а.с.37-38).

Отже, копія інформації про поштове відправлення (належним чином завіреної копії положення про Департамент соціальної політики Житомирської міської ради) за №615 на адресу ОСОБА_1 (а.с.37-38) є доказом виконання боржником рішення суду у повному обсязі. Водночас, вказана інформація також, містить відмітку про отримання 07.12.2020 останнім поштового відправлення, про що безпосередньо свідчить його підпис. Тобто, вказані документи підтверджують факт виконання рішення суду у добровільному порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вищевказаними доказами підтверджено фактичне виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі № 240/10779/19.

Отже, суд вважає, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирський області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківський А.С. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №61021640 діяв правомірно та із дотриманням положень Закону №1404-VIII.

Щодо позовної вимоги заявника про зобов`язання відновити виконавче провадження, колегія суддів враховує таке.

Приписами частини першої ст.41 Закону №1404-VIII визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

При цьому, у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання (ч.2 ст.41 Закону №1404-VIII).

Отже, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця лише у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, а тому в даному випадку підстави для відновлення виконавчого провадження №61021640 відсутні, у зв`язку із чим позовна вимога щодо зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження задоволенню також не підлягає.

Відповідно до ч.1-4 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 травня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.