Справа № 369/6183/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/6183/18 Головуючий у І інстанції - Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальне підприємство "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області звернулось до Київського окружного адміністративного суду звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки, викладені контролюючим органом в акті перевірки є безпідставними та помилковими, оскільки зроблені на підставі власного невірного тлумачення законодавства України, а також на підставі неповного з`ясування і дослідження всіх обставин, що мають значення для формування об`єктивних висновків та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 13 жовтня 2017 року № .

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Київській області посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Головне управління Державної податкової служби у Київській області зазначає, що перевіркою встановлено факт несвоєсчавного оприбуткування готівкових коштів в касовій книзі підприємства за період з 08.09.2017 року по 02.10.2017 року включно на загальну суму 45433,89 грн., а саме готівкова виручка проведена через РРО, однак у день одержання готівкових коштів відповідний запис у касові книзі не зроблено, тому порушено п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року. Також, Відповідач звертає увагу на те, що під час проведення перевірки та в строки, встановлені Податковим кодексом України від Комунального підприємства "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не надходило додаткових документів, немає жодних підстав вважати, що такі документи існували на момент перевірки. Тому Відповідач вважає, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

Також, Головне управління ДПС у Київській області подало клопотання про заміну Відповідача на правонаступника.

Надаючи правову оцінку клопотанню Головного управління ДПС у Київській області про заміну Відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» було утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Водночас, установлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846 уряд погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відтак, вказаною особою підтверджено наявність підстав, визначених ст. 52 КАС України, для здійснення заміни відповідача її правонаступником.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та здійснити заміну Відповідача у порядку процесуального правонаступництва з Головного управління ДФС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Позивача, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміг.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції та зазначає, що до суду першої інстанції було додано пакет первинних документів, які підтверджують законність проведення касових операцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ст. 80 Податкового кодексу України, наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 1762 від 29.09.2017 року та направлень на перевірку від 02.10.2017 року № 5317 та № 5318 інспекторами ГУ ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку Комунального підприємства "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 03.10.2017 року за реєстраційним № 2518/1000/14/37227875, в якому встановлено порушення КП "Благоустрій" п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року, а саме: неоприбуткування в книгах обліку розрахункових операцій готівкових коштів на суму 45 433,89 грн. за період з 08.09.2017 року по 02.10.2017 року.

На підставі акту перевірки Відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № від 13.10.2017 року, яким до Позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 227 169,45 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Позивач своєчасно та повно відображав прибутки та видатки каси у первинних документах, дотримуючись касової дисципліни. Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт повного оприбуткування готівки у касі за період з 08.09.2017 року по 02.10.2017 року виключає можливість притягнення Позивача до відповідальності, а отже податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 року № підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ (п. 6 ст. 33 Закону України «Про Національний банк України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначається Положенням про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року (далі - Положення № 637).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Згідно абз. 3 п. 2.6 Положення № 637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операційна підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Відповідно до ст. 2 Закону N 265/95-ВР, п. 1.2 Положення № 637, книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

З метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній. Якщо з вини керівників не були створені належні умови для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування, то вони несуть за це відповідальність у встановленому законодавством України порядку. Зберігання в касі готівки та інших цінностей, що не належать цьому підприємству, забороняється (п. 4.1. Положення № 637).

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 4.2 Положення № 637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5). Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Таким чином, готівкові розрахунки здійснюються з оформленням їх касовими ордерами і обов`язковим веденням касової книги.

Аркуші касової книги мають бути пронумеровані, прошнуровані та скріплені відбитком печатки підприємства (юридичної особи). Кількість аркушів у касовій книзі засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства (юридичної особи). (п. 4.2. Положення № 637).

За змістом пункту 4.3 Положення № 637 записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Відповідно до пункту 4.4 Положення підприємства за умови забезпечення належного зберігання касових документів можуть вести касову книгу в електронній формі за допомогою комп`ютерних засобів. Програмне забезпечення, за допомогою якого ведеться касова книга, має забезпечувати візуальне відображення і роздрукування кожної з двох частин аркуша касової книги ("Вкладний аркуш касової книги" та "Звіт касира"), які за формою і змістом мають відтворювати форму та зміст касової книги в паперовій формі.

Абзацом 2 ст. 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Указ № 436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що підставою для висновків, викладених в акті перевірки щодо встановлених порушень та, відповідно, винесення спірного податкового повідомлення-рішення, є факт несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів в касовій книзі підприємства, а саме готівкова виручка проведена через РРО, однак у день її одержання не проведена по касовій книзі.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що в акті фактичної перевірки від 03.10.2017 року № 2518/1000/14/37227875 Відповідачем зафіксовано порушення Комунальним підприємством "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року, а саме: неоприбуткування в книгах обліку розрахункових операцій готівкових коштів на суму 45 433,89 грн. за період з 08.09.2017 року по 02.10.2017 року.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суд першої інстанції вважав, що у разі проведення готівкових розрахунків із використанням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

При цьому, таке відображення має бути саме у прошнурованій і належним чином зареєстрованій в органах державної податкової служби книзі обліку розрахункових операцій.

Абзацом 3 ст. 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у КОРО, якою визнається прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Отже невідображення готівки у такій КОРО після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена саме Указом № 436/95.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року по справі № 2а/0370/889/11.

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 13.10.2017 року № є саме положення п.1 абз. 3 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що податковим органом доведено склад податкового правопорушення, покладеного в основу спірного податкового повідомлення - рішення та застосування до Позивача штрафних санкцій на п.1 абз. 3 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, дійшов помилкового висновку про те, що касова книга ведеться Позивачем в електронній формі.

Відповідно до пояснень, наданих під час перевірки начальником абонентського відділу КП "Благоустрій", підприємство веде одну касову книгу у паперовому вигляді.

Однак, під час розгляду справи у суді першої інстанції, Позивач повідомив, що підприємство також веде і електронну касову книгу, куди вчасно заносить всі відомості щодо обігу готівку. На підтвердження зазначеного, до суду першої інстанції Позивачем було надано роздруківку з електронної касової книги за вказаний період, яка за формою і змістом відтворює форму та зміст касової книги в паперовій формі.

Проте, колегія суддів зазначає, що під час перевірки, Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт ведення ним касової книги в електронній формі.

Крім того, акт фактичної перевірки було підписано начальником Комунального підприємства "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області без зауважень.

Тобто, під час перевірки Позивач не посилався на ведення касової книги в електронній формі.

Отже, оскільки станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення законом визначено обов`язкове здійснення обліку готівкових коштів в КОРО для суб`єктів господарської діяльності, які здійснюють облік готівки у повній сумі із застосуванням РРО з оформленням касових ордерів та веденням касової книги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 13.10.2017 року № є правомірним та таким, що прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Державної податкової служби у Київській області викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Благоустрій" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 28.05.2020 року.