Справа № 280/2194/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Справа № 280/2194/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Запорізькій області).

Ухвалою від 02.04.2020 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

06.04.2020 від позивача до суду надійшов уточнений позов, в якому позивач просить суд: зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, діючої на час призначення пенсії, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років та виплатити пенсію в розмірі 90% від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку начальника відділу (начальника слідчого відділу) прокуратури Запорізької області, відповідно до довідки прокуратури Запорізької області, отриманої позивачем 05.03.2020 за №18-61вих.20 (оригінал якої знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області управління обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр)); зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, діючої на час призначення пенсії, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років та виплатити пенсію в розмірі 90 процентів від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку начальника відділу (начальника слідчого відділу) прокуратури Запорізької області, відповідно до довідки прокуратури Запорізької області, отриманої позивачем 05.03.2020 за №18-61вих.20, за минулий час за останні 12 місяців, за період з 01.01.2019 року 01.01.2020 року (оригінал довідки знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області управління обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр)).

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (далі Закон №1789-XII). Судовими рішеннями було встановлено, що пенсія позивача повинна складати 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області від 12.04.2016 за №18-214вих-16. Постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 та встановлено нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури, у зв`язку з чим на 01 жовтня 2017 року у пенсіонерів органів прокуратури виникло право на перерахунок пенсії. 10.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак у проведенні перерахунку було відмовлено з посиланням на те, частина 20 статті 86 Закону «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII) в редакції, що набрала чинності 13.12.2019, не підлягає застосуванню до правовідносин, які мали місце до 13.12.2019. Позивач вважає відмову протиправною та звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, в зв`язку з чим підлягає застосуванню первинна редакція частини 20 статті 86 Закону №1697-VII. Отже, на теперішній час законами України, зокрема Законом «Про прокуратуру», визначений порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Інших законів з цього питання Верховна Рада України не приймала. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 09.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2194/20. Судове засідання призначено на 12.05.2020 без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву. Також, зазначеною ухвалою зобов`язано відповідача подати до суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

08.05.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№21464), в якому зазначено, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Зазначену норму закону викладено в попередній редакції. За таких обставин, ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII в редакції, що набрала чинності з 13.12.2019 не підлягає застосуванню до правовідносин (фактів підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури), які мали місце до 13.12.2019, тобто тим пенсіонерам, пенсії яким призначені до 13.12.2019. Позивачу пенсія призначена 01.02.2002. Вважає, що правові підстави для перерахунку та виплати позивачу пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 № 18-61 вих-20 за даними, чинними станом на 06 вересня 2017 року, що відображені у вказаній довідці, виходячи із розрахунку 90% від заробітної плати, без обмеження максимального розміру за минулий час за останні 12 місяців відсутні. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, 08.05.2020 від відповідача надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

07.05.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№21179) в якій він додатково обґрунтовує свою правову позицію.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 01.02.2002 отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону №1789-XII.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 по справі №334/8586/15-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Запоріжжя провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з розрахунку 90% від суми щомісячної / чинної заробітної плати в порядку ст. 50-1 Закону №1789-XII в редакції від 05.11.1991, на підставі довідки №18-576 вих 12 від 06.08.2012, починаючи з 22.03.2015, з урахуванням виплачених сум (а.с. 11-13).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 по справі №334/8586/15-а(2-а/334/181/15), постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2015 року у справі №334/8586/15-а в частині позовних вимог з 01.09.2012 по 21.03.2015 скасовано, позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду.

В іншій частині постанова Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 листа 2015 року у справі №334/8586/15-а залишена без змін (а.с. 14-16).

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача, ОСОБА_2 отримує пенсію, розраховану в розмірі 90 % від середньомісячного заробітку.

10.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення відповідно до довідки прокуратури Запорізької області №18-61 вих.20 від 05.03.2020 (а.с. 19-21)

Заява мотивована тим, що 13.12.2019 Конституційний Суд України прийняв рішення №7-р(ІІ)/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VІІ, яким поновив право на перерахунок пенсій прокурорам.

До заяви позивачем додано копії: постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2015 по справі №334/8586/15-а та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 по справі №334/8586/15-а(2-а/334/181/15), а також оригінал довідки прокуратури Запорізької області №18-61 вих.20 від 05.03.2020 (а.с. 22)

Листом Вознесенівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області від 19.03.2020 №1928-1988/Г-02/8-0800/20 позивачу повідомлено про те, що відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України віл 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини 20 ст. 86 Закону №1697-VІІ втрачає чинність з дня ухвалення цього рішення. Частина 20 с. 86 цього Закону підлягає застосуванню в первинній редакції з 13.12.2019.

Частина 20 ст.86 Закону №1697-VІІ в редакції, що набрала чинності 13.12.2019, не підлягає застосуванню до правовідносин (фактів підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури), які мали місце до 13.12.2019 (а.с. 23).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача та підставі поданих сторонами письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина 2, 3 статті 22 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону №1789-XII.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону №1789-XII обчислення пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонером, виходячи з розміру заробітної плати за станом на час звернення за перерахунком за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

Працівники прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсії за вислугу років призначаються:

а) слідчим працівникам незалежно від віку з вислугою не менше 20 років на посадах слідчого, начальника або заступника начальника слідчого підрозділу (відділу, частини), що безпосередньо займається провадженням попереднього слідства, - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується: на слідчій роботі - на три відсотки, а на будь-якій прокурорській посаді - на два відсотки заробітку, з якого обчислюється пенсія;

б) працівникам, які займають прокурорські посади, перелічені у статті 56 цього Закону, після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками з вислугою на цих посадах не менше 20 років - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується на два відсотки цього заробітку; в) працівникам, зазначеним у пунктах "а" та "б" частини другої цієї статті, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 12 років, після досягнення чоловіками 60 років при загальному стажі роботи 25 років і більше, а жінками - 55 років при загальному стажі роботи 20 років і більше - у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорсько-слідчих посадах з розрахунку 50 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік загального стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років - для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

Загальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений згідно з цією статтею, не може перевищувати 75 відсотків відповідного заробітку, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 відсотків, до категорії 2, - 80 відсотків.

Надалі, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 №2663-III були внесені зміни до Закону №1789-XII, зокрема до статті 50-1.

Так, згідно з частиною 1 статті 50-1 Закону №1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-XII передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 17 статті 50-1 Закону №1789-XII.

В подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закон №3668-VI) до статті 50-1 Закону 1789-XII внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим самим Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

При цьому, положення статті 50-1 Закону №1789-XII щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VI не зазнали змін. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з частиною 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-XII (в редакції Закону №3668-VI) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

14.10.2014 прийнято Закон №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 та на цій підставі втратила чинність частина 18 статті 50-1 Закону №1789-XII.

Разом з цим, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано статтею 86 Закону від 14.10.2014 №1697-VII, відповідно до частини 20 якої (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 (далі - Закон від №76-VIII) до частини 18 статті 50-1 Закону №1789-XII (в редакції Закону №3668-VI) та до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII внесено зміни, зокрема, вказані частини викладено у однакових редакціях: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII попередній Закон від 05.11.1991 №1789-XII із змінами частково втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Окрім цього, 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, яким викладено у новій редакції, зокрема, пункт 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, положення статі 50-1 Закону №1789-XII (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом №1697-VII. Визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за вказаним Законом віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Отже, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-XII не є чинними.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону №1697-VII (зі змінами згідно Закону №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Суд зазначає, що відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-XII, а потім частиною 20 статті 86 Закону від 14.10.2014 №1697-VII (зі змінами згідно Закону №76-VIII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі №127/11766/16-а, від 14.02.2018 по справі №569/5531/16-а, від 22.08.2018 по справі №754/15912/16-а тощо.

Так, постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У пункті 54 вказаної постанови Верховний Суд звертає увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом від 14.10.2014 №1697-VII покладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно частиною 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац 6 пункт 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі №1-31/2000 від 14.12.2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019, є втрата чинності із 13.12.2019 норм частини 20 статті 86 Закону №1697-VII.

Конституційний Суд України в пункті 3 вказаного рішення по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 установив такий порядок виконання ухваленого Рішення:

- частина 20 статті 86 Закону від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

У своєму рішенні Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина 20 статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Отже, Закон №1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019.

При цьому застосуванню підлягають положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, які встановлюють загальний порядок перерахунку пенсій.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач має право з 13.12.2019 на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки, виданої прокуратурою Запорізької області №18-61вих.20 від 05.03.2020.

Проте, оскільки право позивача на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років виникло з 13.12.2019, то підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років за останні 12 місяців, за період з 01.01.2019 року 01.01.2020 року.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб`єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Водночас, у спірних правовідносинах позивач не звертався до відповідача щодо обмеження максимального розміру призначеної йому пенсії, а відповідачем таке обмеження не встановлювалось.

Згідно з частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст.139 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій провести з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ в перинній редакції, визначеній рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-61вих.-20 від 05.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривен 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг встановленого строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Суддя Р.В. Кисіль