Справа № 727/9504/16-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9504/16-а
Провадження № 2-а/727/33/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Алієв А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенанта поліції Захарчука Валерія Васильовича, інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенанта поліції Іванюка Анатолія Олексійовича, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №086555 від 04.11.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №086555 від 04.11.2016 року до відповідачів інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенанта поліції Захарчука Валерія Васильовича, інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенанта поліції Іванюка Анатолія Олексійовича, посилаючись на те, що 04 листопада 2016 року близько 22.00 год. в м.Чернівці, він, керуючи автомобілем «Сітроен» С1, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд з парковки торгового центру «МЕГА» і готеля «Георг Палац», що знаходиться по вул.Ентузіастів 3-Г, та повернув направо, в напрямку вул.Головна, його зупинив патруль поліції Захарчук В.В. та Іванюк А.О., та сказали йому пред`явити водійське посвідчення, талон про реєстрацію та страховий поліс, пояснивши йому те, що він порушив вимогу дорожнього знаку 5.5 - дорога з одностороннім рухом і ч.1 ст.122 КУпАП і склали на нього постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивачу було запропоновано розписатись, на що він відмовився.

Вважає вказану постанову незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог закону.

Так, посилається на те, що згідно ст.10.7.8 ДСТ України 4100-2014, дорожні знаки 5.7.1 та 5.7.2 повинні встановлюватись перед усіма виїздами на дорогу з одностороннім рухом.

Вказує, що при виїзді з парковки торгового центру «Мега» і готелю «Георг Палац», що знаходиться по вул.Ентузіастів, 3-Г, не було належним чином встановлено дорожні знаки 5.7.1 та 5.7.2, тому його позовні вимоги є обґрунтованими.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати дії відповідачів по притягненню його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №086555 від 04.11.2016 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданих пояснень просить справу розглянути у його відсутність та не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Також, просить суд долучити до матеріалів справи фотографії з місця події.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Також, від представника відповідачів по справі до суду надійшли письмові заперечення на позов, згідно якого вказують, що поліцейські Захарчук В.В. та Іванюк А.О. діяли згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейськими згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Також вважають, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, однак спрямував до суду заяву про завершення розгляду справи у його відсутність, вимоги позову не визнає.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії АР №086555 від 04.11.2016 року, що була винесена поліцейським 4-ї роти УПП в Чернівецькій області Захарчуком В.В., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Як зазначено в постанові, позивач 04 листопада 2016 року о 22:10 год. на вул.Ентузіастів, 1А, в м.Чернівці, керував транспортним засобом «Сітроен» С1, номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з вулиці Ентузіастів на вулицю Головну в м.Чернівці, порушив вимогу дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», чим порушив вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.9).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.268 КпАП України, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За змістом пп."ґ" п.8.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила, зокрема, дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» позначає дорогу або відокремлену проїзну частину, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що 04 листопада 2016 року близько 22.00 год. в м.Чернівці, він, керуючи автомобілем «Сітроен» С1, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд з парковки торгового центру «МЕГА» і готеля «Георг Палац», що знаходиться по вул.Ентузіастів 3-Г, та повернув направо, в напрямку вул.Головна. При цьому, як вбачається з наданих позивачем фотографій з місця події, по вул.Ентузіастів, 3-Г встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», вимоги якого і були виконані позивачем.

Факт зупинки автомобіля позивача поліцейськими саме по вул.Ентузіастів, 3-Г підтверджується також і наявними в справі відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, згідно яких позивач відразу на місці вказав напрямок руху свого автомобіля.

При цьому, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту здійснення позивачем руху саме на дорожній знак 5.5, а також в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2016 року вказано місце вчинення правопорушення - м.Чернівці, вул.Ентузіастів, 1А, не зазначаючи місце розташування вказаного заборонного знаку 5.5, що також не може бути належним підтвердженням того факту, що інспектором поліції було встановлено порушення позивачем вимог зазначеного знаку.

Окрім того, враховуючи факт встановлення заборонного знаку 5.5 у 2015-2016 роках, судом було направлено відповідний запит у Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради з приводу того, яким чином здійснювалась організація дорожнього руху транспортних засобів по вулиці Ентузіастів в м.Чернівці станом на 04.11.2016 року на ділянці від перехрестя з вулицею Головною до перехрестя з провулком Ентузіастів включно та навпаки, а також чи регулювався проїзд на ділянці дороги по вулиці Ентузіастів в м.Чернівці станом на 04.11.2016 року дорожніми знаками на ділянці дороги від перехрестя з вулицею Головною до перехрестя з провулком Ентузіастів включно; якщо регулювався, то яким чином та якими саме знаками.

Разом з тим, з відповіді Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 23.04.2020 року №03/01-1б/1664, вбачається, що інформація з приводу організації дорожнього руху на вказаній ділянці вулиці Ентузіастів станом на 04.11.2016 року - у Департаменті відсутня.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Разом з тим, що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій інспекторів поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі є компетенцією поліції (посадової особи поліції) та у разі виявлення вчинення особою ознак адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, орган (посадова особа) виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає, що при складенні постанови від 04.11.2016 року відповідачі діяли у межах наданих їм повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством, а тому підстави для визнання таких їх дій неправомірними - відсутні.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, провадження по справі - закриттю, а позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенанта поліції Захарчука Валерія Васильовича, інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенанта поліції Іванюка Анатолія Олексійовича, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №086555 від 04.11.2016 року - задовольнити частково.

Постанову інспектора 4-ї роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Захарчука Валерія Васильовича серії АР №086555 від 04.11.2016 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: