Справа № 520/3715/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 р. Справа № 520/3715/2020
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 653 від 17.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону «України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020, як особі, які працювала до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13 лютого 2020 року в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020, як особі, які працювала до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а також проводити відповідні виплати, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 13.02.2020 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020, надавши пакет необхідних документів. Проте, рішенням № 653 від 17.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області їй відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки позивач на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, згідно з частиною 1 пункту 2 статті 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не досягла 48 років 6 місяців, передбачених законодавством, тому відсутні підстави в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з частиною 1 пункту 2 статті 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач не погоджується з таким рішенням пенсійного органу та стверджує, що не подавав заяву про призначення пенсії за нормами статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки має право на пенсію згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховуючи висновки рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020. Так, за нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вік, з якого призначається даний вид пенсії, становить 45 років. Позивачу наразі більше 46 років, тому набув право на призначення пенсії за нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За таких підстав, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку, оскільки відповідачем протиправно не застосовано висновки рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що призначення пенсії відповідно до п. а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні № 1-р/2020, відноситься до осіб, які набули пенсійного віку до 03.10.2017 року, так як з цієї дати пенсія на пільгових умовах за віком призначається тільки відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Так як позивачу 47 років виповнилось 12.04.2020 року, то право на призначення пільгової пенсії він має на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не на підставі п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, бо не досяг 45 років до 03.10.2017 року (дата внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування). За таких підстав, оскаржуване рішення № 653 від 17.02.2020 року прийнято у спосіб та на підставі вимог законодавства про пенсійне забезпечення, тому позовні вимог є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Позивачем надано до суду додаткові пояснення, в яких підтримано правову позицію, викладену в позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимогу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2020 звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, рішенням № 653 від 17.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що відповідно до пп. а п. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають жінки, які досягли 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років 6 місяців з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року. На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу страховий стаж позивача складає 38 років 05 місяців 26 днів. Підтверджений документами пільговий стаж роботи становить 9 років 5 місяців 29 днів. За таких обставин вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пп. а п. 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.02.2020 року до настання нею пенсійного віку.

Не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії за Списком №1 відповідно до п. а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням висновків рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України) (абзац перший п. 2.1 Рішення).

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо (абзаци перший та другий п. 2.2 Рішення).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 13.02.2020 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії до відповідача та надала наступні документи, зокрема: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку НОМЕР_2 , довідки та накази військової частини НОМЕР_3 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 .

Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області розглянуто заяву та вищевказані документи щодо призначення пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та встановлено, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж заявника складає 38 років 05 місяців 26 днів, стаж за Списком № 1 - 9 років 5 місяців 29 днів.

Суд зауважує, що спір щодо підтвердженого відповідачем загального трудового та пільгового стажу позивача відсутній. Позивач не погоджується виключно з застосованим відповідачем законодавством при визначенні пенсійного віку, при досягненні якого у неї виникає право на пенсію.

Так, відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії на підставі ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Відповідачем зроблено висновок, що оскільки ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , то вона має право на пільгову пенсію після досягнення пенсійного віку, а саме 48 років 6 місяців, згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Оскільки на момент розгляду заяви від 13.02.2020 року про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 встановлено, що вона не досягла пенсійного віку згідно п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (48 років 6 місяців), тому відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області виніс оскаржуване рішення № 653 від 17.02.2020 року про відмову в призначенні заявниці пенсії за віком на пільгових умовах з 13.02.2020 року до настання встановленого законом пенсійного віку.

В позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому ним 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020, як особі, яка працювала до 1 квітня 2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відтак, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визначено порядок застосування ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, за яким редакція вказаної статті до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII має застосовуватися до осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, досягли пенсійного віку - чоловіки 50 років та жінки 45 років, та набули необхідний стаж.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року було доповнено Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розділом XIV-1 ПЕНСІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ОКРЕМИХ КАТЕГОРІЙ ГРОМАДЯН, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.

Суд зазначає, що Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціювання системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій з 11.10.2017 року.

Оскільки Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року є чинними, їх положення не визнано неконституційними, відтак рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 впливає на право призначення пенсії на пільгових умовах, яке виникло до 11.10.2017 року.

Відповідно до п.1 статті 114 Розділу ХІV-1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, оскільки позивачу виповнилось 45 років 12 квітня 2018 року, то умови призначення їй пільгової пенсії мають визначатися на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не на підставі п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки ОСОБА_1 не досягла 45 років до 11.10.2017 року (дату набуття чинності внесенням змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Таким чином, спірне рішення відповідача є правомірним, а тому в задоволенні позову в частині його скасування належить відмовити.

Інші вимоги щодо зобов`язання призначити пенсію є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Згідно пункту 1 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 р. № 343) установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою КМУ від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р., зокрема, на території Харківської області із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211.

Суд зауважує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX внесено доповнення до ст. 195 та розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Закон набирав чинності 02.04.2020 року.

Так, в пункті 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (з урахуванням доповнень) зокрема зазначено, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.3 Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про зобов`язання вчинити певні дії та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Обчислення строків оскарження рішення суду здійснюється з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Суддя О.В.Шевченко