Справа № 161/1670/20
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1670/20
Провадження № 2-а/161/145/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

з участю секретаря судового засідання Стецюка Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області Купріянчика Віктора Васильовича, Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАА № 378341 від 21 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 3 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області Купріянчика Віктора Васильовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАА № 378341 від 21 січня 2020 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 січня 2020 року поліцейським СРПП № 3 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області Купріянчиком В.В.щодо нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 3378341 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. З постанови слідує, що ОСОБА_1 18.01.2020 року о 12.02 год на автодорозі Т-03-03 на повороті в с.Коршовець Луцького району Волинської області, поза населеним пунктом не ввімкнув денні ходові вогні чи в разі їх відсутності ближнє світло фар. З вказаною постановою не погоджується і вважає її незаконною, прийнятою без врахування істотних обставин справи та такою, що порушує його права.

Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 3378341 від 20 січня 2020 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2020 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача - Головне управління національної поліції у Волинській області.

Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач - поліцейський СРПП № 3 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області Купріянчик В.В., та представник Головного управління національної поліції у Волинській областів судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачів не надходило.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Сектору реагування патрульної поліції Луцького РВП ГУНП у Волинській області рядовий поліції УПП у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 січня 2020 року поліцейським СРПП № 3 Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області Купріянчиком В.В. щодо нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 3378341 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. З постанови слідує, що ОСОБА_1 18.01.2020 року о 12.02 год. на автодорозі Т-03-03 на повороті в с. Коршовець Луцького району Волинської області, поза населеним пунктом не ввімкнув денні ходові вогні чи в разі їх відсутності ближнє світло фар, не пред`явив реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, чим порушив п.9.8, 2.1 (а.б.г) ПДР України. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.9.8. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Пунктом 2.1. (а, б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 126 КУпАП вказує, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами Законів України «Про національну поліцію», «;Про дорожній рух», «;Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.8, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).

Згідно положень ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п.п.«а, б» п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п.2.4 Правил дорожнього руху).

Таким чином, системний аналіз зазначених вище правових норм, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський, діючи виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, лише у тому разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та зобов`язаний при цьому поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. В свою чергу водій на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.п.2.1 Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, необхідною передумовою для визнання законною вимоги поліцейського щодо пред`явлення водієм посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб є порушення водієм Правил дорожнього руху або скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, за наявності якого (яких) у водія виникає обов`язок пред`явити для перевірки такі документи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної позивачем постанови ОСОБА_1 18.01.2020 року о 12:02 год. на автодорозі Т-03-03 на повороті в с. Коршовець Луцького району Волинської області, поза населеним пунктом не ввімкнув денні ходові вогні чи в разі їх відсутності ближнє світло фар.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що автомобіль ВАЗ-211010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував 18.01.2020 року ОСОБА_1 на автодорозі Т-03-03 на повороті в с.Коршовець Луцького району Волинської області, поза населеним пунктом не ввімкнув денні ходові вогні чи в разі їх відсутності ближнє світло фар.

Таким чином в ході розгляду даної справи встановлено відсутність порушення позивачем Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідач, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

За таких обставин суд приходить висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним, а тому позовна заява підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 122, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії БАА № 378341 від 21 січня 2020 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.