Справа № П/320/787/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

29 травня 2020 року справа № П/320/787/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київської області, в якому позивач просить суд зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київської області прийняти рішення про безоплатну передачу у власність громадянину України ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,0412 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Старопетрівської сільської ради та про затвердження проекту землеустрою, що розроблений ТОВ "Тетіс 2007" щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №П/320/787/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази по справі від сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що відповідні клопотання від учасників справи до суду не надходили, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Суд зазначає, що згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу вимог статті 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку та спосіб, визначений законами з питань судочинства.

За приписами статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих відносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є вимога про зобов`язання відповідача прийняти рішення про безоплатну передачу у власність громадянину України ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,0412 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Старопетрівської сільської ради та про затвердження проекту землеустрою, що розроблений ТОВ "Тетіс 2007" щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач посилається на те, що він є членом Селянського фермерського господарства "Поле", яке здійснює свою діяльність на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Позивач зазначає, що у листопаді 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 1,0412 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Старопетрівської сільської ради та про затвердження проекту землеустрою, що розроблений ТОВ "Тетіс 2007" щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 . Однак листом від 22.11.2019 відповідач відмовив позивачу у задоволенні клопотання про безоплатну передачу у власність вказаної земельної ділянки у зв`язку з тим, що відсутні вільні земельні ділянки, які можна передати у власність. Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є засновником та головою Селянського /фермерського/ господарства "Поле", створеного згідно з рішенням засновника від 08.07.1992 з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки і реалізації, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачаться зі Статуту Селянського /фермерського/ господарства "Поле" (а.с.7-19).

Відповідно до висновку Комісії з питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою у Вишгородському районі Київської області Вишгородської районної державної адміністрації від 23.11.2012 №1466 було погоджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки членам фермерського господарства "Поле" для ведення особистого (фермерського) господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області площею 8,3296 га, розроблений ТОВ "Тетіс" та рекомендовано Вишгородській районній державній адміністрації прийняти розпорядження про затвердження даного проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки (а.с.6).

08.11.2019 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київської області із заявою про передачу у власність членам фермерського господарства земельної ділянки площею 12,4 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Старопетрівської сільської ради та про затвердження проекту землеустрою, що розроблений ТОВ "Тетіс 2007" щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с.23-24).

Листом від 22.11.2019 №Д-2036/0-2477/6-19 Головне управління Держгеокадастру у Київської області відмовило ОСОБА_1 у задоволенні заяві, посилаючись на те, що відповідно до наданої Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області інформації, бажана земельна ділянка перебуває у власності третіх осіб. Також повідомлено про те, що згідно з державною статистичною звітністю з кількісного обліку земель (форма 6-зем, рядок 95), станом на 01.01.2016, відсутня площа земель резервного фонду, не наданих у постійне користування на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с.26-27).

10.04.2020 на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 17.03.2020 від відповідача надійшли докази у справі, зокрема, документальні докази на підтвердження того, що спірна земельна ділянка позивача перебуває у власності третіх осіб (витяг з Державного земельного кадастру, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), про що відповідачем вказано у листі від 22.11.2019 №Д-2036/0-2477/6-19.

Так, згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2020 №НВ-020, 10.08.2018 Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:015:6006, площею 1,9989 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада, із цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, спільними власниками якої є: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (5/10 частки), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (3/10 частки), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (2/10 частки), на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Земкад КС" від 19.07.2018 (а.с.86-91).

Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2020 №НВ-020, 10.08.2018 Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:015:6005, площею 1,8000 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада, із цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власником якої є: ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Земкад КС" від 19.07.2018 (а.с.92-97).

Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2020 №НВ-020, 10.08.2018 Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:015:6004, площею 1,4000 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада, із цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власником якої є: ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Земкад КС" від 19.07.2018 (а.с.98-103).

Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2020 №НВ-020, 10.08.2018 Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:015:6003, площею 1,8000 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада, із цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власником якої є: ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Земкад КС" від 19.07.2018 (а.с.104-109).

Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2020 №НВ-020, 10.08.2018 Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:015:6001, площею 2,0000 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада, із цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, спільними власниками якої є: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (5/10 частки), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (3/10 частки), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (2/10 частки), на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Земкад КС" від 19.07.2018 (а.с.110-115).

Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2020 №НВ-020, 10.08.2018 Відділом у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:015:6002, площею 1,0000 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада, із цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, спільними власниками якої є: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (5/10 частки), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (3/10 частки), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (2/10 частин), на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Земкад КС" від 19.07.2018 (а.с.117-121).

Отже, суд дійшов висновку, що встановлені обставини у даній справі свідчать про наявність спору про право на земельну ділянку, що знаходиться на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, між позивачем ОСОБА_1 та третіми особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , у спільній приватній власності яких перебуває більша частина запитуваної позивачем земельної ділянки.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13, в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право цивільне, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Так, спірні правовідносини стосуються набутого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , права спільної власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на які претендував і сам позивач, і в разі задоволення позову, майнові права вказаних фізичних осіб будуть порушені.

У зв`язку з цим, даний спір не є публічно-правовим, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 (справа №810/2421/16) та від 21.11.2018 (справа № 810/293/17), постанові Верховного Суду від 12.12.2018 (справа №2-а-207/11) та в постановах Верховного Суду України від 31.01.2017 (справа №21-1237а16) та від 20.09.2017 (справа №814/3454/14).

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Так, порядок повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження у справі визначений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої статті 7 вказаного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за звернення з позовною заявою до суду було сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 24.01.2020 №28 (а.с.4, зворотній бік).

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/787/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київської області про зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

3. Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) з Державного бюджету України.

4. Оригінал та копію даної ухвали видати (надіслати) позивачу, копію ухвали видати (надіслати) відповідачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 29.05.2020.

Суддя Кушнова А.О.