Справа № 826/10990/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Київ № 826/10990/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "РАНТЬЄ"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.07.2018р.
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рантьє» (далі - позивач та/або ТОВ «Рантьє») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві та судові витрати присудити на користь позивача.

Як слідує з матеріалів справи позовні вимоги мотивовані тим, що висновки викладені контролюючим органом в акті перевірки від 06.06.2018 року №132/26-15-14-07-01-10/32949090 не відповідають фактичним обставинам справи, а господарські операції між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рантьє» та Приватним підприємством «Євро Агро Дістріб`юшн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Форум Брандіг» були спрямовані на реальне настання юридичних наслідків, з огляду на що твердження контролюючого органу про безпідставне формування позивачем податку на додану вартість є хибними.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, де зазначено, що сам факт наявності вироків не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управління Державної фіскальної служби у місті Києві відповідно до статей 20, 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, плану - графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Рантьє» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, за наслідком якої складено акт від 06.06.2018 року №132/26-15-14-07-01-10/32949090 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, в ході її проведення встановлено наступні порушення:

- пункту 198.1., пункту 198.3., пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 318 502,00 грн., у тому числі: за березень 2017 року на суму 235 042,00 грн., за квітень 2017 року на суму 83 460,00 грн.;

- пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Рантьє» порушено граничний термін реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 10,1 грн.

Тут і надалі висновки акту перевірки.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Рантьє» подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом від 27.06.2018 року №30339/10/26-15-14-07-01 Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві повідомило позивача про залишення висновків акту перевірки від 06.06.2018 року №132/26-15-14-07-01-10/32949090 без змін.

Надалі, з урахуванням висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято, зокрема податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 318502,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 159251,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі по тексту в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Між тим, згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В силу норми пункту 198.2 статті 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Між тим, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 статті 198 ПК України).

Аналізуючи наведені положення суд приходить до висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

При цьому, для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції. Однак, наявність податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі - Наказ №88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу №88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Як встановлено абзацом 5 статті 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.

З цього приводу також звертається увага, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Слід враховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Отже, надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного рішення судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами - Приватним підприємством «Євро Агро Дістріб`юшн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Форум Брандіг».

Зі змісту акту перевірки слідує, що формування Товариством з обмеженою відповідальністю «Рантьє» податку на додану вартість мали вплив фінансово-господарські операції з Приватним підприємством «Євро Агро Дістріб`юшн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Форум Брандіг».

Так на підтвердження реальності вчинення господарських операцій між позивачем та ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» ТОВ «Рантьє» надано до суду копії наступних документів: договір постанови №22/10-01 від 22.10.2014 року, видаткові накладні №31 від 15.01.2016 року, №153 від 15.02.2016 року, №202 від 24.02.2016 року, №210 від 25.02.2016 року, №251 від 04.04.2016 року, №277 від 11.03.2016 року, №76 від 31.01.2016 року, №326 від 18.03.2016 року, №330 від 23.03.2016 року, №328 від 23.03.2016 року, №354 від 25.03.2016 року, №346 від 27.03.2016 року, №336 від 30.03.2016 року, №420 від 14.04.2016 року, акти прийому №50 від 17.01.2016 року, №114 від 31.01.2016 року, №162 від 16.02.2016 року, №194 від 24.02.2016 року, №199 від 25.02.2016 року, №241 від 04.04.2016 року, №274 від 12.03.2016 року, №290 від 16.03.2016 року, №305 від 18.03.2016 року, №114 від 31.01.2016 року, №327 від 23.03.2016 року, №338 від 25.03.2016 року, №354 від 27.03.2016 року, №359 від 30.03.2016 року, №379 від 05.04.2016 року, №417 від 14.04.2016 року, товарно-транспортні накладні.

Відповідно до договору поставки, що укладений ТОВ «Рантьє» із ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплати товар у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно умов даного договору на підставі специфікації та/або накладних, які є не від`ємними частинами даного договору (далі - договір поставки).

Згідно із положеннями пунктів 2.1, 2.2, 3.1 договору поставки найменування, кількість, одиниці виміру, ціна та інші додаткові умови товару зазначають сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору. Упаковка, маркування та якість товару, що поставляється за цим договором повинна відповідати вимогам відповідного державного стандарту, технічним умовам, встановленим на даний вид товару, а також додатковим умовам, що визначні сторонами у специфікації до даного договору.

Пунктом 4.2. договору поставки визначено, що передача товару здійснюється і місці визначеному в специфікації, а поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі прийнятих постачальником до виконання специфікацій (п. 4.3 договору поставки).

Постачання кожної партії товару, в контексті пункту 4.4 договору поставки повинно супроводжуватися наступним товаросупроводжувальними документами: рахунок на оплату; видаткова накладна на партію товару; товарно-транспортна накладна на партію товару.

У відповідності до пункту 11.2 договору поставки сторони погодили, що з метою прискорення документообігу між ними, Специфікації з підписами та печатками сторін можуть надсилатись одна-одній за допомогою електронної пошти.

Позивачем на підтвердження взаємовідносин з ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» надано до суду копію договору поставки витратну накладну від 15.01.2016 року №31, акт прийому від 17.01.2016 року, №114 від 31.01.2016 року, витрату накладу №153 від 15.02.2016 року, акт прийому від 16.02.2016 року №162, витрату накладну №202 від 24.02.2016 року, акт прийому №194 від 24.02.2016 року, витратну накладу №210 від 25.02.2016 року, акт прийому №199 від 25.02.2018 року, витратну накладну №251 від 04.03.2016 року, акт прийому №241 від 04.03.2016 року, витратну накладу №277 від 11.03.2016 року, акт прийму №274 від 12.03.2016 року, витратну накладну №76 від 31.01.2016 року, акт прийому від 16.03.2016 року, витратну накладну від 18.03.2016 року №326, акт прийому №305 від 18.03.2016 року, витратну накладу №330 від 23.03.2016 року, акт прийму №114 від 31.01.2016 року, витратну накладну від 23.03.2016 року №328, акт прийому від 23.03.2016 року №327, витратну накладну від 25.03.2016 року №354, акт прийому №338 від 25.03.2016 року, витратну накладу №346 від 27.03.2016 року, акт прийому №354 від 27.03.2016 року, витратну накладну №366 від 30.03.2016 року, акт прийому №359 від 30.03.2016 року, №379 від 05.04.2016 року, витратну накладну від 14.04.2016 року №420, акт прийому №417 від 14.04.2016 року та товарно-транспортні накладні.

Відповідно до наданих позивачем витратних накладних загальна сума товару, яка була поставлена ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» на виконання вимог договору поставки становила - 291,1 тон.

Згідно актів прийому прийнято товару загальною вагою 334,77 тон., що є більшою, аніж вказано у витратних накладних.

Так, зокрема, позивачем не надано до суду акт прийому товару відповідно до витратної накладної №330 від 26.03.2016 року на товар висівки пшеничні кількість 21,912 тон.

Також, матеріали адміністративної справи не містять в собі витратної накладної на товар «висівки пшеничні», які були прийняті згідно акту прийому №290 від 16.03.2016 року у кількості 19,37 тон., витратної накладної на товар «висівки пшеничні», які були прийняті згідно акту прийому №379 від 05.04.2016 року у кількості 24,30 тон.

Досліджуючи надані позивачем товарно-транспортні накладні суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Так, в матеріалах справи наявний акт прийому №379 від 05.04.2016 року, яким прийнято товар висівки пшеничні № машини НОМЕР_2 буртто 24 240, тара 10350, нетто 13890; № машини НОМЕР_1 камаз, брутто 15530, тара 5120, нетто 10410 і того прийнято нетто 24300 (24.3 тони).

Між тим, у товарно-транспортній накладній №14/02 від 05.04.2016 року вказано тара 17 тон 200 кг., маса брутто 41 тонна 500 т кг.

Тобто, між актом прийму №379 від 05.04.2016 року та товарно-транспортною накладної №14/02 від 05.04.2016 року містяться розбіжності щодо маси (брутто) поставленого товару та маси тари. Окрім цього, як вже вказувалось судом вище, до зазначеного акту позивачем не надано витратної накладної.

Аналогічні розбіжності містяться і між актом прийому №338 від 25.03.2016 року та товарно-транспортною накладною №25/03 від 15.03.2016 року, між актом прийому №327 від 23.03.2016 року та товарно-транспортною накладною №230/03 від 23.03.2016 року, між прийомним актом №327 від 23.03.2016 року та товарно-транспортною накладною №23/03 від 23.03.2016 року та іншими товарно-транспортними накладними.

Окрім цього, слід вказати, що позивачем не надано до суду жодних складських документів. В акті прийому вказано отримувача - цех комбікормового заводу, однак в матеріалах справи відсутні документи щодо права ТОВ «Рантьє» на зберігання товару у відповідному цеху. Також, акти приймання не містять в собі адреси цеху. Водночас, суд наголошує, що позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження подальшої реалізації поставленого товару. Окрім наведеного, в матеріалах справи відсутні специфікації, які відповідно до умов укладеного договору визначають і якість товару, упаковку, маркування та місце передачі товару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «Рантьє» на надано до суду достатніх доказів реального виконання договору поставки від 22/10-01, подальшої реалізації поставлено товару та/або доказів обліку останнього на підприємстві позивача, а оформленні первинні документи, містять розбіжності про обсяг операції.

Разом з цим, надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного рішення в частині взаємовідносин позивача із Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Форум Брандіг» суд зверне увагу на наступне.

Так, між ТОВ «Рантьє» та ТОВ «ТД «Форум Брандіг» укладено договір постановки №15/08 від 15.08.2016 року, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати покупцю у власність зернові культури, надалі за текстом товар, а покупець зобов`язується своєчасно прийняти та оплати на умовах, визначених цим договором, рахунками і накладними до нього (далі - договір №15/08).

Згідно пункту 2.1 вказаного договору загальна кількість товару складає загальну кількість партій товару, визначених і належним чином оформлених Специфікаціях до цього договору.

Відповідно до пункту 3.2 договору №15/08 якість товару визначається в лабораторії покупця, контроль за якістю товару здійснюється покупцем на момент отримання товару.

Продавець зобов`язаний поставити (передати) кожну партію товару на підставі рахунку та видаткової накладної, згідно графіку відвантаження партії товару, протягом п`яти робочих днів з дати отримання заявки від покупця, якщо інший порядок не зазначено у Специфікації (п. 5.2 договору №15/08).

Прийом товару по якості та кількості здійснюється сторонами в порядку встановленому цим договором за адресою покупця, Дніпровська область, Апостолівський р-н, с. Нива Трудова, вул. Леніна, 11 (п. 5.3 договору №15/08).

Згідно пункту 5.6 договору №15/08 кількість фактичної ваги товару визначається на вагах покупця.

Відповідно до підпункту 6.1.2 пункту 6.1 договору №15/08 продавець зобов`язаний забезпечити товар супроводжуючими документами: податкова накладна зареєстрована в ЄРП; видаткова накладна; рахунок на оплату; ТТН.

Згідно із Специфікаціями №1 від 19.08.2016 року, №2 від 15.08.2016 року, №3 від 21.08.2016 року до договору поставки №15/08 постачальником передається у власність ячмінь у кількості 30, 64 тон на загальну суму з ПДВ 107 240, 12 грн.; ячмінь у кількості 53,95 тон на загальну суму з ПДВ 194 220, 00 грн.; ячмінь у кількості 86, 65 тон на загальну суму з ПДВ 311 940, 00 грн. відповідно.

В матеріалах справи міститься видаткова накладна №29 від 19.08.2016 року, рахунок на оплату №25 від 15.08.2016 року, акт прийому №1133 від 19.08.2016 року, видаткова накладна №30 від 21.08,2016 року, рахунок на оплату №29 від 19.08.2016 року, акт прийому від 21.08.2016 року №1149, від 21.08.2016 року №1150, видаткова накладна від 23.08.2016 року №31, рахунок на оплату №30 від 21.08.2016 року, акт прийому від 23.08.2016 року №1161, від 23.08.2016 року №1163, від 23.08.2016 року №1164. Інших документів ТОВ «Рантьє» по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Форум Брандіг» до суду не надано.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду товарно-транспортних накладних, податкових накладних, складських документів, у тому числі щодо визначення фактичної ваги товару.

Варто наголосити, що предметом поставки відповідно до договору №15/08 був ячмінь.

Державну політику щодо розвитку ринку зерна як пріоритетного сектора економіки агропромислового комплексу України, створення правових, економічних та організаційних умов конкурентоспроможного виробництва і формування ринку зерна для забезпечення внутрішніх потреб держави у продовольчому, насіннєвому та фуражному зерні, нарощування його експортного потенціалу визначає Закон України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04.07.2002 року №37-IV (далі - Закон №37-IV).

Положеннями пунктів 11, 12 частини 1 статті 1 вказаного закону встановлено, що зерно - плоди зернових, зернобобових та олійних культур, які використовуються для харчових, насіннєвих, кормових та технічних цілей; зерно продовольче - зерно, що використовується для переробки та виготовлення харчових продуктів.

Зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно (п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону №37-IV ).

реєстр складських документів на зерно - система обліку інформації про видані зерновими складами складські документи на зерно та володільців таких документів (п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону №37-IV).

Складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа (п. 24 ч. 1 ст. 1 Закону №37-IV).

Згідно із статтею 37 зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до державних стандартів.

Форма бланків складських документів на зерно, порядок їх випуску, передачі, продажу зерновим складам встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, може бути предметом застави протягом строку зберігання зерна шляхом застави відповідного свідоцтва.

Зерновий склад повинен застрахувати зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, від ризиків випадкової загибелі, пошкодження або втрати за рахунок коштів поклажодавця.

На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна.

Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

Відносини, що виникають при обігу складських документів, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням встановлених цим Законом особливостей.

Варто наголосити, що позивачем не надано жодних пояснень щодо місця зберігання ячменю, зокрема щодо отримувача вказаного у актах прийому - цех комбікормового заводу, а саме чи є він зерновим складом та чи укладено ТОВ «Рантьє» договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно.

Також, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження подальшої реалізації поставленого товару чи обліку його на підприємстві ТОВ «Рантьє».

За таких обставини суд приходить до висновку, що ТОВ «Рантьє» на надано до суду достатніх доказів реального виконання договору поставки від 15/08, відсутні товарно-транспортні накладні, складські документи, докази подальшої реалізації поставленого товару.

Разом з цим, як встановлено судом в ході розгляду справи вироком Жовтневого районного суду від 14.04.2016 року у справі №201/4704/16-к, провадження № - 1кп/201/195/2016 засуджено ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Зі змісту вказаного рішення слідує наступне: « ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. ст. 81, 87, 89 ЦК України, ст.. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст. ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755-ІУ від 15.05.2003 року, у квітні 2014 року у невстановленому місці погодився на пропозицію невстановлених слідством осіб створити приватне підприємство «Євро Агро Дістреб`юшн» (), з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, не маючи при цьому наміру фактичного здійснювати підприємницьку діяльність.

ОСОБА_1 згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України в період з 23.04.2014 року являвся засновником юридичної особи - ПП «Євро Агро Дістреб`юшн».

Так, у квітні 2014 року у невстановлений день та час ОСОБА_1 , знаходячись у м. Нікополь, домовився з невстановленими особами про реєстрацію на його ім`я в органах державної влади за винагороду суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, з метою пособництва при прикритті незаконної діяльності невстановлених осіб.

При цьому ОСОБА_1 з невстановленими слідством особами домовились про підписання останнім статутних та інших документів по реєстрації на його ім`я ПП «Євро Агро Дістреб`юшн», при цьому невстановлені особи повідомили ОСОБА_1 про те, що до діяльності вказаного підприємства він не буде мати ніякого відношення, а лише буде рахуватись власником, директором, контроль за фінансово-господарською діяльністю ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» будуть здійснювати інші особи.

23.04.2014 року невстановлені особи приїхали у м. Нікополь та повідомили ОСОБА_1 про необхідність підписання реєстраційних документів ПП «Євро Агро Дістреб`юшн».

Далі, перебуваючи 23.04.2014 року в денний час доби в невстановленому місці у м. Нікополь ОСОБА_1., достовірно знаючи, що здійснює реєстрацію підприємств без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, яка передбачена статутом ПП «Євро Агро Дістреб`юшн», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи, що здійснює реєстрацію ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» для прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, та він у цілому набуває право власності на підприємство, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у реєстрації фіктивних підприємств - ПП «Євро Агро Дістреб`юшн», підписав у присутності невстановлених слідством осіб статут ПП «Євро Агро Дістреб`юшн».

Крім того, невстановлені особи 23.04.2014 року повідомили ОСОБА_1 про необхідність прибути для нотаріального посвідчення реєстраційних документів ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» в приміщення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко О.О., яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, буд. 24, на що ОСОБА_1 дав свою добровільну згоду.

Далі 23.04.2014 року ОСОБА_1 . , перебуваючи в денний час доби в приміщенні приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гусенко О.О. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що здійснює нотаріальне посвідчення ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, яка передбачена статутом підприємства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи, що здійснює нотаріальне посвідчення ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» для прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, та він у цілому набуває право власності на підприємство, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у фіктивному підприємництві, надав на нотаріальне посвідчення приватному нотаріусу Гусенко О. О. статут ПП «Євро Агро Дістреб`юшн».

Також ОСОБА_1 у присутності невстановлених осіб підписав статут ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» від 23.04.2014 року, рішення власника ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» від 23.04.2014 року, яким призначив себе на посаду директора підприємства та реєстраційну картку ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» від 24.04.2014 року усвідомлюючи при цьому, що документи будуть використано з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, а саме здійснення безтоварних операцій, оформлення фіктивних угод без наміру їх подальшого виконання та іншого.

Після підписання реєстраційних документів ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» ОСОБА_1. передав повний пакет документів зазначеного підприємства невстановленим особам, для реєстрації в Дніпропетровському міському управлінні юстиції.

Підписання ОСОБА_1., за участі невстановлених осіб, зазначених документів ПП «Євро Агро Дістреб`юшн», дало змогу здійснити реєстрацію підприємства - ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» в Дніпропетровському міському управлінні юстиції 24.04.2014 року під №0068852.

Діяння ОСОБА_1 по співучасті у формі пособництва у створенні юридичної особи - ПП «Євро Агро Дістреб`юшн» здійснювалась в порушення нормативно-правових актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва, а саме: ст.. 1 Закону України «Про підприємництво», п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», ст.. 81, 87 Цивільного Кодексу України, ст.. 56, 57, 89 Господарського кодексу України, ст.. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, а саме, співучасть в формі пособництва по створенню суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.».

При вирішенні судом питання щодо реальності господарських операцій із ПП «Євро Агро Дістріб`юшн» суд, з урахування наданої оцінки первинних документів, за наявності вироку Жовтневого районного суду від 14.04.2016 року у справі №201/4704/16-к, провадження № - 1кп/201/195/2016 приходить до висновку про не підтвердження реальності вчинення ним господарських операцій.

Також судом встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року у справі №359/6918/2017, провадження 1-КП/359/489/2017 затверджено угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2017 року зі змінами від 16 листопада 2017 року, підписану в кримінальному провадженні, внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 14.08.2017 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радником юстиції Бурдейною Марією Володимирівною з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі її захисника Груши Сергія Миколайовича з другого боку.

Звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та на призначити їй погоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 1 тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права займатися підприємницькою діяльність строком на 1 рік.

Звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за ч.2 ст.205-1 КК України у виді штрафу у розмірі 1 тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень та позбавлення права займатися підприємницькою діяльність строком на 1 рік на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Зі змісту вказаного рішення слідує наступне: «У жовтні 2015 року до ОСОБА_5 , яка перебувала в м. Павлограді, звернувся її знайомий на ім`я ОСОБА_7 , неправомірні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні 0000016, із пропозицією стати одноособовим засновником та директором підприємства з метою прикриття незаконної діяльності.

При цьому особа на ім`я ОСОБА_7 , протиправні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, керувався метою схилити ОСОБА_5 , шляхом переконання та надання грошової винагороди, до реєстрації (створення) юридичної особи без наміру здійснювати господарську діяльність та забезпечити, з використанням її реквізитів, прикриття неправомірних діянь.

Діючи з указаною метою, знайомий ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_7 , протиправні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, запропонував їй придбати корпоративні права на 100 % часток у статутному капіталі суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) - товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Форум Брандіг» () (далі - ТОВ «ТД «Форум Брандіг»), тобто стати одноособовим засновником та директором цього товариства без справжнього наміру здійснювати господарську та поточну діяльність товариства, яка передбачена статутом даного Товариства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, за щомісячну грошову винагороду у розмірі 2000 гривень.

ОСОБА_5 , діючи з корисливими мотивами та бажаючи отримати указану грошову винагороду, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, у тому числі те, що внаслідок реєстрації нею юридичної особи без наміру здійснювати господарську діяльність, особа на ім`я ОСОБА_7 , протиправні діяння якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, здобуде фактичний контроль над ТОВ «ТД «Форум Брандіг», який використовуватиме для прикриття незаконної діяльності, а саме умисного ухилення від сплати податків суб`єктами господарської діяльності реального сектору економіки, погодилася на указану пропозицію і, таким чином, вступила із Віктором у попередню змову, спрямовану на фіктивне підприємництво та підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

У подальшому, на виконання досягнутої домовленості щодо придбання ТОВ «ТД «Форум Брандіг» з указаною метою та підроблення документів, необхідних для державної реєстрації цієї юридичної особи, 06 жовтня 2015 року ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час, разом з особою на ім`я ОСОБА_7 , неправомірні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, прибули до робочого місця приватного нотаріуса ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У приміщенні нотаріальної контори за вказаною адресою ОСОБА_5 , діючи на виконання заздалегідь обумовленого плану злочинних дій за попередньою змовою із особами на ім`я Віктор неправомірні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, за вказівкою останнього власноручно підписала попередньо складені невстановленими особами у формі, визначеній чинним законодавством, реєстраційні та інші документи, необхідні для державної реєстрації ОСОБА_5 суб`єкта підприємницької діяльності, а саме: реєстраційну картку Форми 4 ТОВ «ТД «Форум Брандіг» про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 08.10.2015; протокол №06/10 загальних зборів учасників ТОВ «ТД «Форум Брандіг» від 06.10.2015; довіреність від 07.10.2015, реєстраційну картку Форми 3 ТОВ «ТД «Форум Брандіг» на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від08.10.2015, Статут ТОВ «ТД «Форум Брандіг» 2015 року, протокол №06/10 загальних зборів учасників ТОВ «ТД «Форум Брандіг» від 06.10.2015; договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Форум Брандіг» від 06.10.2015 і довіреності від 07.10.2015 та передала їх неустановленій особі на ім`я ОСОБА_7 , дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016.

Таким чином ОСОБА_5. внесла до документів, які були підставою для реєстраційних дій ТОВ «ТД «Форум Брандіг», завідомо неправдиву інформацію про своє волевиявлення набути повноважень засновника та директора вказаної юридичної особи, хоча насправді не мала наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність як службова особа цього підприємства, усвідомлювала, що його реквізити використовуватимуть невстановлені особи для прикриття злочинної діяльності та фактично здобудуть контроль над юридичною особою.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що внаслідок підписання нею указаних документів, подальшого нотаріального оформлення та державної реєстрації товариства, вона офіційно, відповідно до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, законів України «Про підприємництво» від 02.07.1991, «Про господарські товариства» від 19.09.1991 та «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 набуде повноважень засновника та директора ТОВ «ТД «Форум Брандіг» та корпоративних прав на 100 % часток у статутному капіталі зазначеної юридичної особи. Також, ОСОБА_5 усвідомлювала, що не мала наміру займатись господарською діяльністю в якості засновника та директора ТОВ «ТД «Форум Брандіг», натомість реквізити підприємства будуть використовуватись не встановленими особами, для прикриття незаконної діяльності.

ОСОБА_5 , продовжуючи злочинні дії відповідно до досягнутої раніше домовленості із Віктором щодо вчинення дій, спрямованих на придбання юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності, перебуваючи у приміщенні вказаного приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 , передала останній свій паспорт громадянина України та ідентифікаційний податковий номер, необхідні для подальшого нотаріального оформлення відповідних документів щодо реєстрації товариства та придбання корпоративних прав на частку у статутному капіталі ТОВ «ТД «Форум Брандіг».

У подальшому, 08.10.2015 невстановленою слідством особою, вказані документи були подані до Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 79, що призвело до державної реєстрації зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу - суб`єкта підприємницької діяльності, у вигляді офіційного визнання державою змін складу засновників та службових осіб суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «ТД «Форум Брандіг», про що в Єдиному державномуреєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зроблено запис № 4005470 від 08.10.2015, із якого вбачається, що ОСОБА_5 є засновником та директором ТОВ «ТД «Форум Брандіг».

Після вказаної реєстрації ОСОБА_5 , не здійснювала підприємницьку діяльність, не укладала угоди фінансового характеру та не користувалася печаткою підприємства, реєстраційні та установчі документи підприємства передала невстановленій досудовим слідством особі, що надало змогу останній, фактично керувати СФГ: використовуючи вказані документи, вести незаконну діяльність з метою надання протиправних послуг суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки з мінімізації податкових зобов`язань та неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а саме: складати від імені ОСОБА_5 , як директор СФГ необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові накладні, податкову звітність та інші документи), звітні документи даного підприємства по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідають дійсності та надали змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій з відображенням у податковій та бухгалтерській звітності підприємства і його контрагентів операцій, які не відповідають дійсності.

Таким чином ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 205 КК України, фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, скоєне за попередньою змовою групою осіб.

Крім того встановлено, що у жовтні 2015 року до ОСОБА_5 , яка перебувала в м.Павлограді звернувся її знайомий на ім`я ОСОБА_7 , неправомірні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні 0000016, із пропозицією стати одноособовим засновником та директором підприємства з метою прикриття незаконної діяльності.

При цьому особа на ім`я ОСОБА_7 , протиправні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, керувався метою схилити ОСОБА_5 , шляхом переконання та надання грошової винагороди, до реєстрації (створення) юридичної особи без наміру здійснювати господарську діяльність та забезпечити, з використанням її реквізитів, прикриття неправомірних діянь.

Діючи з указаною метою, знайомий ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_7 , протиправні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, запропонував їй придбати корпоративні права на 100 % часток у статутному капіталі суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) - товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Форум Брандіг» () (далі - ТОВ «ТД «Форум Брандіг»), тобто стати одноособовим засновником та директором цього товариства без справжнього наміру здійснювати господарську та поточну діяльність товариства, яка передбачена статутом даного Товариства, а з метою прикриттянезаконної діяльності інших осіб, за щомісячну грошову винагороду у розмірі 2000 гривень.

ОСОБА_5 , діючи з корисливими мотивами та бажаючи отримати указану грошову винагороду, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, у тому числі те, що внаслідок реєстрації нею юридичної особи без наміру здійснювати господарську діяльність, особа на ім`я ОСОБА_7 , протиправні діяння якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, здобуде фактичний контроль над ТОВ «ТД «Форум Брандіг», який використовуватиме для прикриття незаконної діяльності, а саме умисного ухилення від сплати податків суб`єктами господарської діяльності реального сектору економіки, погодився на указану пропозицію і таким чином вступила із Віктором у попередню змову, спрямовану на фіктивне підприємництво та підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

У подальшому, на виконання досягнутої домовленості щодо придбання ТОВ «ТД «Форум Брандіг» з указаною метою та підроблення документів, необхідних для державної реєстрації цієї юридичної особи, 06 жовтня 2015 року ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час, разом з особою на ім`я ОСОБА_7 , неправомірні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, прибули до робочого місця приватного нотаріуса ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У приміщенні нотаріальної контори за вказаною адресою ОСОБА_5 , діючи на виконання заздалегідь обумовленого плану злочинних дій за попередньою змовою із особами на ім`я Віктор неправомірні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, за вказівкою останнього власноручно підписала попередньо складені невстановленими особами у формі, визначеній чинним законодавством, реєстраційні та інші документи, необхідні для державної реєстрації ОСОБА_5 суб`єкта підприємницької діяльності, а саме: реєстраційну картку Форми 4 ТОВ «ТД «Форум Брандіг» про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 08.10.2015; протокол №06/10 загальних зборів учасників ТОВ «ТД «Форум Брандіг» від 06.10.2015; довіреність від 07.10.2015, реєстраційну картку Форми 3 ТОВ «ТД «Форум Брандіг» на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 08.10.2015, Статут ТОВ «ТД «Форум Брандіг» 2015 року, протокол №06/10 загальних зборів учасників ТОВ «ТД «Форум Брандіг» від 06.10.2015; договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Форум Брандіг» від 06.10.2015 і довіреності від 07.10.2015 та передала їх неустановленій особі на ім`я ОСОБА_7 , дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016.

Таким чином ОСОБА_5. внесла до документів, які були підставою для реєстраційних дій ТОВ «ТД «Форум Брандіг», завідомо неправдиву інформацію про своє волевиявлення набути повноважень засновника та директора вказаної юридичної особи, хоча насправді не мала наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність як службова особа цього підприємства, усвідомлювала, що його реквізити використовуватимуть, невстановлені особи для прикриття злочинної діяльності та фактично здобудуть контроль над юридичною особою.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлювала, що внаслідок підписання нею указаних документів, подальшого нотаріального оформлення та державної реєстрації товариства, вона офіційно, відповідно до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, законів України «Про підприємництво» від 02.07.1991, «Про господарські товариства» від 19.09.1991 та «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 набуде повноважень засновника та директора ТОВ «ТД «Форум Брандіг» та корпоративних прав на 100 % часток у статутному капіталі зазначеної юридичної особи. Також, ОСОБА_5 усвідомлювала, що не мала наміру займатись господарською діяльністю в якості засновника та директора ТОВ «ТД «Форум Брандіг», натомість реквізити підприємства будуть використовуватись не встановленими особами, для прикриття незаконної діяльності.

ОСОБА_5 , продовжуючи злочинні дії відповідно до досягнутої раніше домовленості із Віктором щодо вчинення дій, спрямованих на придбання юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності, перебуваючи у приміщенні вказаного приватного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 , передала останній свій паспорт громадянина України та ідентифікаційний податковий номер, необхідні для подальшого нотаріального оформлення відповідних документів щодо реєстрації товариства та придбання корпоративних прав на частку у статутному капіталі ТОВ «ТД «Форум Брандіг».

У подальшому, 08.10.2015 невстановленою слідством особою, вказані документи були подані до Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 79, що призвело до державної реєстрації зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу - суб`єкта підприємницької діяльності, у вигляді офіційного визнання державою змін складу засновників та службових осіб суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «ТД «Форум Брандіг», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зроблено запис № 4005470 від 08.10.2015, із якого вбачається, що ОСОБА_5 є засновником та директором ТОВ «ТД «Форум Брандіг».

Після вказаної реєстрації ОСОБА_5 , не здійснювала підприємницьку діяльність, не укладала угоди фінансового характеру та не користувалася печаткою підприємства, реєстраційні та установчі документи підприємства передала невстановленій досудовим слідством особі, що надало змогу останній, фактично керувати СФГ: використовуючи вказані документи, вести незаконну діяльність з метою надання протиправних послуг суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки з мінімізації податкових зобов`язань та неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а саме: складати від імені ОСОБА_5 , як директор СФГ необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові накладні, податкову звітність та інші документи), звітні документи даного підприємства по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідають дійсності та надали змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій з відображенням у податковій та бухгалтерській звітності підприємства і його контрагентів операцій, які не відповідають дійсності.

Таким чином ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений частиною 2 статті 205-1 КК України, тобто внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

А всіма своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинила злочини, передбачені ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 КК України.».

За таких обставини, при вирішенні судом питання щодо реальності господарських операцій із ТОВ «Торговий дім «Форум Брандіг», з урахуванням наданої оцінки поданих позивачем первинних документів, за наявності вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року у справі №359/6918/2017, суд приходить до висновку про не підтвердження реальності вчинення позивачем господарських операцій.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, в контексті приписів частини 2 статті 72 КАС України, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами статті 73 КАС України встановлено наступне.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженими належними та достатніми доказами порушення ТОВ «Рантьє» пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 318 502,00 грн., у тому числі: за березень 2017 року на суму 235 042,00 грн., за квітень 2017 року на суму 83 460,00 грн.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рантьє» (01030, м. Київ, провулок Георгіївський, б. 2/12, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева