Справа № 540/828/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/828/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови № ХС 6420/327/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №ХС6420/327/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020р., складену посадовою особою Головного управлінням Держпраці в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці) - начальником ГУ Держпраці у Херсонській області Берлимом В.В. про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 283380 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що у лютому 2020 року на його адресу надійшов Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХС6420/327/АВ від 31.01.2020 року, складений та підписаний головними державними інспекторами праці Венгер О.В. та Казиміром М.М. Згідно Акту, 30.01.2020р. та 31.01.2020р. на автомийці " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу, пройшло інспекційне відвідування, за результатами якого виявлено порушення законодавства про працю. Позивач вказує на численні порушення при проведенні перевірки та невідповідності акту дійсним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що за специфікою роботи автомийкі, він не використовує найману працю, оскільки клієнт оплачує послугу самостійно через технічні засоби самообслуговування. Крім того зазначає, що особи, які начебто звернулися до відповідача про порушення їх трудових прав з боку ФОП ОСОБА_1 , йому не відомі, трудових відносин з ними ніколи не мав. Також зазначає, що 30 та 31 січня він не міг бути присутнім під час інспекційного відвідування через погане самопочуття, про що повідомив особам телефоном. Особи, які зафіксовані на відео не є найманими працівниками позивача, не є його уповноваженими особами, інспекторами праці не ідентифіковані, пояснення від них перевіряючими не відібрані.

На підставі зазначеного, позивач вважає постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 винесеною без законних підстав.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22.04.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги він не визнає, вважає оскаржену постанову такою, що в повній мірі відповідає вимогам закону. Зазначає, що перевірка проведена з підстав передбачених п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 (далі - Порядок №823).

Перевіркою було встановлено та відображено в Акті перевірки те, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення власником ДПС про прийняття двох працівників.

У зв`язку з відсутністю об`єкта відвідування під час перевірки, два екземпляри Акту та Припису було надіслано позивачу. Також, зі слів відповідача, 06.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, яким інформовано, що з 06.02.2020 року відкрито справу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та запропоновано в строк до 13.03.2020 року надати оригінали або належним чином завірені копії матеріалів, документів та інших доказів, що спростовують порушення законодавства про працю.

На підставі зібраних матеріалів та з урахуванням не надання позивачем доказів відсутності виявлених перевіркою порушень, відповідачем 20.03.2020 року винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС6420/327/АВ/П/ТД-ФС.

Все це, на думку відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З наявних в матеріалах справи документів встановлено, а також не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

На підставі пп.1-3 п.5 Постанови КМУ від 21.08.2019р. № 823 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю" (далі - Порядок №823), звернень громадян про порушення стосовно них законодавства про працю (гр. ОСОБА_2 №А-42/11-06 від 23.01.2020 року, гр. ОСОБА_3 №Б-43/11-06 від 23.01.2020 року, гр. ОСОБА_4 №М-44/11-06 від 23.01.2020 року), рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатом аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, начальником Головного управління Держпраці в Херсонській області винесено наказ "Про проведення інспекційного відвідування" №81 від 27.01.2020 року.

Зазначеним наказом начальнику управління з питань праці Головного управління Держпраці у Херсонській області наказано організувати участь головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів з питань праці Венгер О.В. та Казиміра М.М. у проведенні інспекційних відвідувань з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, в тому числі, ФОП ОСОБА_1 (всього 14 суб`єктів).

Визначено провести зазначений захід у період з 27.01.2020 року по 07.02.2020 року.

27 січня 2020 року на посадових осіб, визначених в наказі №81 від 27.01.2020 року, виписано направлення на проведення інспекційного відвідування №95 з періодом - з 27.01.2020 року по 07.02.2020 року.

В період з 10 год.57 хв. 30.01.2020 року по 10 год. 30 хв. 31.01.2020 року посадовими особами відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено інспекційне відвідування позивача за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 , автомийка " ІНФОРМАЦІЯ_1" .

Висновком інспекційного відвідування, оформленого Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХС6420/327/АВ (далі - Акт перевірки), встановлено порушення позивачем приписів ч.3 ст.24 КЗпПУ та постанови КМУ "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17 червня 2015 року, шляхом допущення до роботи двох працівника без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженим ним органу та повідомлення ДПС про прийняття однієї особи.

Так, встановлено, що 30.01.2019 року на автомийці " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , працював (мив авто) автомийник-охоронець на ім`я ОСОБА_7 , який пояснив, що працює добу через добу (миє авто та охороняє автостоянку, яка розташована біля автомийки).

31.01.2020 року на зазначеній автомийці працював (мив авто) працівник на ім`я ОСОБА_8 , який пояснив, що проходить стажування на автомийці.

Документів щодо офіційного працевлаштування зазначених працівників фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови КМУ №413.

Висновки акту інспекційного відвідування стали підставою для складання припису про усунення виявлених порушень №ХС6420/327/АВ/П від 31 січня 2020 року, в якому повторно викладено пункти порушень, зазначені в акті.

На підставі акту інспекційного відвідування винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС 6420/327/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 283 380,00 грн.

Не погодившись з порядком проведення перевірки та порядком застосування стягнення, спірною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення N 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року N 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення N 96 Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення N 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення N 96 встановлено, що Держпраці, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення N 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм, Головному управлінню Держпраці в Херсонській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 N 877-V (далі - Закон N 877-V) та Порядком №823.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" N 877-V від 05.04.2007 (далі за текстом Закон N 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону N 877-V заходи контролю здійснюються, в т. ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Дана норма встановлює імперативні вимоги до здійснення заходів Управліннями Держпраці, а саме, вони під час здійснення заходів контролю зобов`язані забезпечити дотримання абсолютно конкретних норм Закону №877-V, натомість, інші статті цього Закону на відповідача не розповсюджуються.

Верховний Суд встановив обов`язок Управління Держпраці дотриматись цих приписів Закону №877-V при проведенні інспекційного відвідування, виклавши дану позицію в постанові від 22 березня 2018 року в справі №697/2073/17 провадження К/9901/2769/18, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:… підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).

В той же час, відповідно до пп.1, 3 п.5 Порядку №823 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Суд дійшов висновку, що при наявності колізії між нормами Закону Украйни "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", які забороняють використання анонімних, безпідставних звернень та дотримання яких зобов`язаний забезпечити відповідач при проведенні інспекційного відвідування, та приписами Порядку № 823 слід звернутись до ч.3 ст.7 КАС України та до Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 01.11.1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя".

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (ч.3 ст.7 КАС України).

У роз`ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 01.11.1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Співставлення цих двох норм (Закону та Порядку) дає суду підстави для висновку, що при аналізі інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, керівник Управління Держпраці зобов`язаний дотриматись приписів абз.6 ст.3 Закону№877-V. Такий обов`язок вимагає від керівника відфільтровувати анонімні та явно безпідставні заяви про порушення законодавства про працю, що, в свою чергу, є правовим засобом захисту суб`єктів господарювання на етапі прийняття керівником рішення від свавілля державних органів щодо проведення перевірок на підставі наклепів або анонімних заяв конкурентів, фактично це є нічим іншим, як конвенційним принципом "згідно із законом".

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Кривіцька та Кривіцький проти України" (Заява N 30856/03§43) суд наголошує, що "вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування ... Функція роз`яснення та тлумачення положень національного закону належить насамперед національним судам".

Додатково до такої позиції суду, слід навести ч.7 ст. 4 Закону №877-V, яку зобов`язаний дотриматись відповідач при здійсненні контрольного заходу, та відповідно до якої у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.

Згідно наказу від 27.01.2020 року №81 підставою для призначення інспекційного відвідування, в тому числі ФОП ОСОБА_1 , стали звернення працівників про порушення стосовно них законодавства про працю, а саме, звернення: гр. ОСОБА_2 №А-42/11-06 від 23.01.2020 року, гр. ОСОБА_3 №Б-43/11-06 від 23.01.2020 року, гр. ОСОБА_4 №М-44/11-06 від 23.01.2020 року.

Однак, в матеріалах справи наявна лише копія звернення гр. ОСОБА_3 від 17.01.2020 року (а.с.36), в якому він скаржиться на порушення його прав з боку ТОВ "Верен", ТОВ "Менсіс" та ФОП ОСОБА_1 порушень з боку позивача по даній справі, заявник зазначив, що він проходив стажування на автомийці " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у ОСОБА_1 в грудні 2019 року, після того, як він пропрацював два тижня, його було звільнено, за відпрацьований час розрахунок не здійснили.

Звернення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4 про порушення трудових прав з боку позивача в матеріалах справах відсутні, чи стали вони також підставою для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , як це вбачається з наказу від 27.01.2020 року №81, відповідач суду не повідомив.

При цьому, суд зазначає, що незважаючи на те, що факт працевлаштування ОСОБА_3 не підтверджено позивачем, суд дійшов висновку, що наявне в ГУ Держпраці звернення було достатнім для призначення інспекційного відвідування позивача з підстав, передбачених пп.1, 3 п.5 Порядку №823.

Стосовно порядку проведення перевірки, суд вважає обґрунтованими доводи позовної заяви в частині порушення відповідачем алгоритму проведення перевірки в силу наступного.

Так, згідно приписів ч.11 ст. 4 Закону№877-V плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Додатково висновку щодо обов`язкової участі об`єкта відвідування під час проведення інспекційного відвідування слід дійти з аналізу приписів п.п.14, 15 Порядку №823.

Натомість, не заперечується відповідачем у відзиві та вбачається з матеріалів інспекційного відвідування, що ФОП ОСОБА_1 участі в інспекційному відвідуванні не приймав.

Суду не надано доказів, якими б інших учасників інспекційного відвідування було вповноважено на вчинення юридично значимих дій від імені ФОП ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що приписів ч.11 ст. 4 Закону№877-V, п.п.14, 15 Порядку №823 відповідачем під час проведення інспекційного відвідування не дотримано. Окрім наведеного закономірним також є висновок, що вимоги п.8 Порядку №823 щодо пред`явлення об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі службового посвідчення, наданням копії відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внесення запису про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) теж не виконані відповідачем.

Відповідно п.14 Порядку №823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці ... відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування)... складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Отже, передбаченим Порядком №823 наслідком відсутності фізичної особи-підприємця або уповноваженої ним особи під час інспекційного відвідування є складання акту про неможливість його проведення із зазначенням відповідних підстав та відповідні санкції, передбачені ст. 265 КЗпП України (штраф у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення).

З акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХС 6420/327/АВ від 31.01.2020 року (його вступної частини) вбачається, що "...у присутності автомийника-охоронця на ім`я ОСОБА_8 ...проведено інспекційне відвідування...". Тобто, в самому акті визнано відсутність фізичної особи-підприємця під час проведення інспекційного відвідування.

Таким чином, ГУ Держпраці здійснивши інспекційне відвідування за відсутності ФОП ОСОБА_1 або уповноваженої ним особи (при цьому зазначені повноваження підлягають обов`язковій перевірці), діяло не у спосіб передбачений законом, отже - протиправно.

Згідно визначених частиною 2 статті 2 КАС України критеріїв, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.

Проведення ж інспекційного відвідування, з урахуванням законодавчо визначеної умови її проведення виключно за присутності фізичної особи-підприємця або уповноваженої ним особи, без присутності такої особи є суттєвим порушенням встановленої процедури, що спотворює усі подальші висновки та рішення органу державного контролю.

Відсутність особи під час інспекційного відвідування перешкоджає праву особи бути вислуханою, наводити обставини щодо суті питання і подавати докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо, позбавляє позивача встановлених щодо нього законодавством процедурних гарантій, унеможливлює здійснення належного захисту своїх прав, представлення аргументів і доказів на їх підтвердження.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, належними, достовірними та допустимими доказами не доведено правомірності прийняття оскарженої постанови.

Водночас, судом під час судового розгляду встановлено наявність суттєвих порушень при здійсненні інспекційного відвідування, а також в частині визначення наслідків такого відвідування.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржена постанова є необґрунтованою, прийнятою не у відповідність до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим дійшов висновку про її протиправність та необхідність скасування, тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи учасників справи стосовно розміру застосованого відповідачем штрафу, наявність або відсутність процедурних порушень під час винесення оскарженого рішення не підлягають оцінки судом, оскільки допущені відповідачем при проведенні самого інспекційного відвідування процедурні порушення є такими, що суттєво впливають на його правомірність, а тому можуть розцінюватись судом як самостійні підстави для скасування наслідків такої перевірки - постанови №ХС6420/327/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020р.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області (Код , місцезнаходження: 73026, м. Херсон, вул. Тираспільська, 1) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС6420/327/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020 року.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Херсонській області(Код , місцезнаходження: 73026, м. Херсон, вул. Тираспільська, 1) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Згідно п.3 «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 112040100