Справа № 520/8269/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 р.Справа № 520/8269/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року (ухвалену суддею Тітовим О.М.) по справі № 520/8269/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Алмаз" до Державної податкової служби України

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Алмаз" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило: визнати протиправними рішення відповідача № 1211983/31235367 від 04.07.2019, № 1211994/31235367 від 04.07.2019, № 1232531/31235367 від 05.07.2019, № 1213048/31235367 від 05.07.2019, № 1213046/31235367 від 05.07.2019, № 1213047/31235367 від 05.07.2019, № 1213049/31235367 від 05.07.2019, № 1214711/31235367 від 08.07.2019, № 1214722/31235367 від 08.07.2019, № 1214724/31235367 від 08.07.2019, № 1214721/31235367 від 08.07.2019, № 1214741/31235367 від 08.07.2019, № 1214706/31235367 від 08.07.2019, № 1214720/31235367 від 08.07.2019, № 1216041/31235367 від 09.07.2019, № 1216040/31235367 від 09.07.2019, № 1216044/31235367 від 09.07.2019 про відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 16.05.2019, №№ 8,9 від 17.05.2019, №№ 16, 17 від 24.05.2019, №№ 12, 13 від 27.05.2019, № 21 від 30.05.2019, №№ 18, 19, 20 від 31.05.2019; зобов`язати відповідача зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 16.05.2019, №№ 8,9 від 17.05.2019, №№ 16, 17 від 24.05.2019, №№ 12, 13 від 27.05.2019, №№21 від 30.05.2019, №№ 18, 19, 20 від 31.05.2019 датою їх подання; визнати рішення № 1232531/31235367 від 23.07.2019 до податкової накладної №1, рішення № 1216042/31235367 від 09.07.2019 про відмову у реєстрації № 3 розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправними; зобов`язати відповідача зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 10.06.2019, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 19.06.2019 до податкової накладної № 16 від 29.03.2019 датою їх подання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Алмаз" є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між ПАТ "Укртелеком" (замовник) та ТОВ НВП "АЛМАЗ" (підрядник), укладені договори підряду № 63G200-202/17 від 01.02.2017, № 63G200-339/18 від 28.02.2018, № 63G300-2855/16 від 01.12.2016, № 63G330-1434/18 від 06.06.2018.

На виконання вищезазначених договорів між ПАТ "Укртелеком" (замовник) та ТОВ НВП "АЛМАЗ" (підрядник) укладені двосторонні замовлення, які укладались сторонами при необхідності виконання Робіт з будівництва і визначали комплекс робіт, згідно ТЗ відповідно до додатків та вартості матеріалів і обладнання, які компенсуються Підряднику Замовником відповідно до умов договорів, а саме до ПН № 1 замовлення № АЛ-74-Х від 05.05.2019, до ПН № 2 замовлення № АЛ-75-Р від 05.05.2019, до ПН № 3 замовлення № АЛ-76-Р від 05.05.2019, до ПН № 4 замовлення № АЛ-77-Р від 05.05.2019, до ПН № 5 замовлення № АЛ-78-Р від 05.05.2019, до ПН № 6 замовлення № АЛ-79-Р від 05.05.2019, до ПН № 7 замовлення № АЛ-80-Х від 05.05.2019, до ПН № 12 замовлення № АЛ-12-Д/2964/18 від 01.10.2018, до ПН № 13 замовлення № АЛ-17-Д/182/19 від 22.01.2019, до ПН № 16 замовлення № АЛ-81-Р від 15.05.2019, до ПН № 17 замовлення № АЛ-82-Р від 15.05.2019, до ПН № 18 замовлення № АЛ-86-Х від 25.05.2019, до ПН № 19 замовлення № АЛ-86-Х від 25.05.2019, замовлення № АЛ-87-Р від 25.05.2019,до ПН № 21 замовлення № №34/1055/19 від 11.04.2019 р., замовлення відповідно до договору підряду №№ /18 від 06.06.2018р., до ПН № 8 замовлення № 39/1316/19 від 22.04.2019, план графік виконаних робіт до замовлення № 39, до ПН № 9 замовлення № 38/1250/19 від 17.04.2019, план-графік виконання робіт до замовлення № 38, до ПН № 21 замовлення №34/1055/19 від 11.04.2019.

Також на виконання договорів підряду складені акти передачі матеріалів, акти приймання-передачі обладнання в монтаж, акти приймання-передачі виконаних робіт по підключенню абонентів, плани графіків виконаних робіт до замовлень. На підтвердження виконаних робіт складені акти прийому-передачі виконаних робіт, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 6.9 договору № 63G200-202/17 від 01.02.2017, п. 6.9 договору № 636G200-339/18 від 28.02.2018, п. 5.4 договору № 63G300-2855/16 від 01.12.2016, п. 5.4 договору № 63G330-1434/18 від 06.06.2018 оплата за поставлені роботи здійснюється у строки, визначені цим розділом, але не раніше реєстрації Підрядником податкової накладної в ЄРПН за кожною з подій, що відповідно до вимог Податкового кодексу України пов`язані з виникненням податкових зобов`язань у Підрядника (часткова попередня оплата та/або постачання робіт).

На виконання договорів підряду позивачем складено податкові накладні №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 16.05.2019, №№ 8,9 від 17.05.2019, №№ 16, 17 від 24.05.2019, №№ 12, 13 від 27.05.2019, №№21 від 30.05.2019, №№ 18, 19, 20 від 31.05.2019, №3 від 10.06.2019 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 19.06.2019 до податкової накладної №16 від 29.03.2019.

Вказані податкові накладні та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників направлена на реєстрацію в ЄРПН. Документ прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України: відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

На підтвердження законності зазначених господарських операцій позивачем направлено пояснення та документи щодо обставин видачі податкових накладних.

Однак, рішеннями комісії ДФС України № 1211983/31235367 від 04.07.2019, № 1211994/31235367 від 04.07.2019, № 1232531/31235367 від 05.07.2019, № 1213048/31235367 від 05.07.2019, № 1213046/31235367 від 05.07.2019, № 1213047/31235367 від 05.07.2019, № 1213049/31235367 від 05.07.2019, № 1214711/31235367 від 08.07.2019, № 1214722/31235367 від 08.07.2019, № 1214724/31235367 від 08.07.2019, № 1213721/31235367 від 08.07.2019, № 1214741/31235367 від 08.07.2019, № 1214706/31235367 від 08.07.2019, № 1214720/31235367 від 08.07.2019, № 1216041/31235367 від 09.07.2019, № 1216040/31235367 від 09.07.2019, № 1216044/31235367 від 09.07.2019, № 1232531/31235367 від 23.07.2019 до податкової накладної №1, рішення № 1216042/31235367 від 09.07.2019 ТОВ НВП "АЛМАЗ" відмовлено у реєстрації податкових накладних №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 16.05.2019, №№ 8,9 від 17.05.2019, №№ 16, 17 від 24.05.2019, №№ 12, 13 від 27.05.2019, №№21 від 30.05.2019, №№ 18, 19, 20 від 31.05.2019, №3 від 10.06.2019 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 19.06.2019 до податкової накладної №16 від 29.03.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних , з зазначенням наступних підстав прийняття таких рішень - ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні(документи, які не надано підкреслити).

Не погоджуючись із вищевказаними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу копії усіх необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 14.1.60. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З наведеного вбачається, що обов`язком продавця є складання та надіслання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН за правилом першої події.

Згідно із п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 20.2 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.16.1. п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/ розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до п.п. 201.16.2. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із п.п. 201.16.3. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації", підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

У пп. 1, пп. 2 п. 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік) встановлений перелік таких документів, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом № 567, а саме:

1) для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

2) для критерію, зазначеного в пп. 2 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, отже загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Отже, невиконання податковим органом встановлених законодавством вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 822/1817/18.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем виписані податкові накладні №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 16.05.2019, №№ 8,9 від 17.05.2019, №№ 16, 17 від 24.05.2019, №№ 12, 13 від 27.05.2019, №№21 від 30.05.2019, №№ 18, 19, 20 від 31.05.2019, №3 від 10.06.2019 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 19.06.2019 до податкової накладної №16 від 29.03.2019, на підтвердження реальності здійснення операцій, по яким позивачем направлено повідомлення, які містяться в матеріалах справи та надані відповідні документи.

Проте, контролюючим органом порушено вимоги п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки ним не зазначено у квитанціях про зупинення реєстрації конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

01.01.2018 набув чинності Закон України від 07.12.2017 № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким з Податкового кодексу України виключено пункт 74.2 статті 74, а пункт 201.16 статті 201 викладено у такій редакції: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно вимог пункту 22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Як вбачається з матеріалів справи, у спосіб, визначений Порядком № 117, позивачем надано документи для проведення розблокування податкової накладної.

Поряд із цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 /додаток 2 до вказаного Порядку/.

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Так рішеннями податкового органу про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, відповідно до яких у реєстрації податкових накладних відмовлено через ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу копії усіх необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН та зважаючи на наявність документів, які свідчать про проведення господарських операцій між ПАТ "Укртелеком" та ТОВ НВП "АЛМАЗ" та на те, що відповідні документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкових накладних оскаржувальні рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити дії по реєстрації податкових накладних суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Постановою Кабінет Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в подальшому - Порядок № 1246)

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що реєстрація податкових накладних належить до компетенції контролюючого органу.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України здійснити дії по реєстрації, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Алмаз", податкових накладних та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників, є дотриманням судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - .

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року по справі № 520/8269/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 29.05.2020 року