Справа № 480/385/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2020 р. Справа № 480/385/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника відповідача - Бундюк Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.08.2019.
Свої вимоги мотивував тим, що рішенням відповідача було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, однак, така відмова порушує право позивача на соціальний захист, яке гарантоване ст.46 Конституції України. Так, вказав, що відмова ГУ ПФУ в Сумській області була мотивована тим, що надані позивачем документи не містять інформацію, яким видом зварювальних робіт позивач був зайнятий у період роботи електрогазозварником і не відповідають чинному Списку пільгових професій № 2. Однак, згідно з записами в трудовій книжці позивач працював у період: з 03.05.2006 по 14.11.2008 - електрозварником; з 01.10.2009 по 03.07.2011 - пресувальником-вулканізаторником; з 04.07.2011 по теперішній час - електрогазозварником та зазначені професії передбачені Розділом XXXIII Загальні професії Списку № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 461.
Крім того, згідно записів № 21, 25, 28, 29 трудової книжки позивача робочі місця електрозварника, пресувальника-вулканізаторника, електрогазозварника атестовані та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.
Відтак, вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на час подання заяви про призначення такої пенсії, а саме 20.08.2019, ОСОБА_1 виповнилось 58 років, загальний стаж роботи згідно записів трудової книжки складає повних 28 років, пільговий стаж за Списком №2 складає 11 років 9 місяців, при цьому, необхідно 6 років 3 місяці.
Ухвалою суду від 23.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.19-20), в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з того, що період роботи позивача з 04.07.2011 по 21.05.2013 в якості електрогазозварника не можливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки чинним у період роботи був Список № 2, яким передбачені лише вищезазначені посади, а з документів наданих позивачем не можливо встановити яким видом зварювальних робіт займався ОСОБА_1 у період роботи.
Додатково стверджує, що призначення та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями.
Ухвалами суду від 14.02.2020 та від 03.03.2020 у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі та пояснення (а.с.61,67), що були надані представником ГУ ПФУ в Сумській області на вимогу суду (а.с.64-66, 70, 76).

Ухвалою суду від 16.03.2020 ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 09.04.2020 (а.с.72), що було відкладено ухвалою суду від 09.04.2020 у зв`язку з першою неявкою учасників справи на 14.05.2020 (а.с.82).

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву, в якій просив судове засідання 14.05.2020 проводити без його участі (а.с.84), у зв`язку з чим суд вважав можливим судове засідання проводити у відсутності ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві та поясненнях (а.с.70, 76). Так, наголосила, що позивачу зараховано до страхового стажу 29 років 5 місяців 28 днів. Проте, з підстав, вказаних у відзиві, позивачу не зараховано до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, жоден з періодів роботи ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с.6-10, 22-26), вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював у період з 03.05.2006 по 14.11.2008 - електрозварником у ТОВ «Будівельна компанія «Контур», з 01.10.2009 по 03.07.2011 - пресувальником-вулканізаторником в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс», з 04.07.2011 по теперішній час - електрогазозварником в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс».

Крім іншого, згідно записів №№21,25,28-30 трудової книжки позивача були проведені атестації робочих місць за професіями, які дають право на пенсію за Списком №2, а саме: електрозварника згідно наказу ТОВ Будівельна компанія «Контур» від 28.02.2007 №6, за професією пресувальника-вулканізаторника - згідно наказу Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» №361 від 10.12.2008 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» (а.с.31-34), електрогазозварника - згідно наказів Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» згідно наказу №361 від 10.12.2008 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» (а.с.31-34), № 137-А від 21.05.2013 «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» (а.с.35-36, 42-43), №321 від 29.12.2018 «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» (а.с.37-39), №228 від 13.08.2019 «Про зміни в додатку №1 до наказу № 137-А від 21.05.2013» (а.с.53-54).

Вказане також підтверджується особовою карткою працівника ОСОБА_1 (а.с.46), довідкою Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» від 08.02.2019 про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці (а.с.47), довідкою Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» від 20.08.2019 №20 про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці (а.с.50).

Позивач 03.06.2019 звернувся до Конотопського об`єднаного УПФУ Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.21), до якої додав документи щодо його роботи в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс», зокрема, довідку Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» №11 від 08.02.2019 (а.с.47), однак, рішенням Конотопського об`єднаного УПФУ Сумської області від 12.06.2019 №91 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного підтвердженого пільгового стажу (а.с.48). При цьому, у вказаному рішенні було зазначено, що до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 можливо зарахувати, зокрема, період з 01.10.2009 по 03.07.2011 в якості пресовщика-вулканізаторщика, а також з 04.07.2011 по 21.05.2013, та з 29.12.2018 по 08.02.2019 - в якості газоелектрозварника (електрогазозварника). Проте не зараховано період з 22.05.2013 по 28.12.2018, у зв`язку з тим, що відповідно до додатку до наказу від 21.05.2013 №137-А зазначено наявну атестацію робочого місця електрозварника .

Позивач повторно 20.08.2019 звернувся до Конотопського об`єднаного УПФУ Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.49. До заяви були додана, зокрема, ще одна довідка Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» від 20.08.2019 №20 (а.с.50), а також наказ від 13.08.2019 №228, яким внесено зміни до наказу №137-А від 21.05.2013 та зазначено, що в додатку до наказу №137-А вважати професію як електрогазозварник (а.с.53).

Однак, рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Сумській області від 12.11.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не підтвердженням пільгового стажу роботи відповідно до норм чинного законодавства (а.с.59).

При цьому, у вказаному рішенні було зазначено, що з 04.07.2011 по 21.05.2013 в якості електрогазозварника зарахувати до пільгового стажу роботи підстави відсутні, так як чинним у період роботи Списком №2 передбачені електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Надані документи (трудова книжка, уточнююча довідка про підтвердження пільгової роботи, Переліки атестованих професій) не містять інформацію, яким видом зварювальних робіт був зайнятий заявник у період роботи електрогазозварником і не відповідають чинному Списку пільгових професій №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV), відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 якого на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Тобто, за приписами вказаних норм обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зниженим віком, є досягнення відповідного віку, зайнятість протягом повного робочого дня, відповідність назви професії чи посади, за якою працювала особа, назвам, вказаним у Списку виробництві, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, чинному на період роботи працівника, атестація робочого місця у період після 21.08.1992 відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.

Таким чином, за вказаними нормами, якщо особа на день звернення, в даному випадку, 20.08.2019, яка досягла 55 віку, та має необхідний страховий стаж, зокрема, чоловіки, 27 років 6 місяців, однак, не має достатнього стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці (12 років і 6 місяців), але має не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсія на пільгових умовах може бути призначена із зменшенням пенсійного віку, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

При цьому, представник органу Пенсійного фонду, заперечуючи проти позову, у відзиві, як на підставу для відмови вказує, що відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача, зокрема, з 04.07.2011 по 21.05.2013 в якості електрогазозварника до пільгового стажу, оскільки чинним у період роботи Списком №2 надані ОСОБА_1 документи не містять інформацію, яким видом зварювальних робіт був зайнятий заявник у період роботи електрогазозварником і не відповідають чинному Списку пільгових професій №2. В судовому засіданні представник відповідача окремо відмічає, що при повторному зверненні позивача, відповідачем до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, позивачу взагалі не зараховано жоден з періодів.

Разом з тим, варто відмітити, що при першому зверненні відповідач зазначав, що такі періоди як: з 01.10.2009 по 03.07.2011 в якості пресовщика-вулканізаторщика, а також з 04.07.2011 по 21.05.2013, та з 29.12.2018 по 08.02.2019 - в якості газоелектрозварника (електрогазозварника) можливо зарахувати до пільгового стажу. Будь-яких зауважень до вказаних періодів відповідач не відмічав (а.с.48).

Окремо суд звертає уваги, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон України «Про пенсійне забезпечення») основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.п.1,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача (а.с.9-10,25-26), позивач, зокрема, у періоди: з 03.05.2006 по 14.11.2008 працював електрозварником у ТОВ «Будівельна компанія «Контур», з 01.10.2009 по 03.07.2011 - пресувальником-вулканізаторником в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс», з 04.07.2011 по теперішній час - електрогазозварником в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс».

Як при першому, так і при повторному зверненні, позивачем надавались відповідні довідки та накази, що стосувались його роботи у Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс». Так, згідно довідок Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці від 08.02.2019 №11 (а.с.47), що надавалась при першому зверненні (зворот а.с.21), та від 20.08.2019 №20 (а.с.50) позивач у період з 01.10.2009 до 03.07.2011 пресувальником-вулканізаторником, а у період з 04.07.2011 до теперішнього часу газоелектрозварником (електрогазозварником). Вказані обставини також підтверджуються копіями наказів від 01.10.2009 №102-К (а.с.44) (про переведення на посаду пресувальника-вулканізаторника 5-го розряду), від 11.07.2011 №66-К (а.с.45) (про переведення на посаду електрогазозварника 5-го розряду), копією особової картки працівника (а.с.46).

Крім того, дослідженими у судовому засіданні доказами (а.с.31-34, 35-36, 37-39, 42-43, 53-54) підтверджується, що робочі місця за вказаними професіями були атестовані в 2008р., 2013р. та 2018р. Про вказане зазначено, як в трудовій книжці, так і в наказах про підсумки атестації робочих місць.

Крім того, відповідно до Списку№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 професія «пресувальника-вулканізаторника» включена до п.33 розділу ХХХІІІ Списку №2, також в п. 33 розділу ХХХІІІ Списку №2 включена професія «електрогазозварника», зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. При цьому за умовами праці (до 2018р.) робоче місце за професією електрогазозварника було атестовано саме за вказаним п.33 розділу ХХХІІІ Списку №2 (а.с.31-34,35-36,42-43,51-54).

У 2016 році постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 був затверджений інший Список №2, в якому в Розділ ХХХІІ також було включено професію «електрогазозварники», зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. При цьому, за умовами праці робоче місце позивача за професією електрогазозварника також було атестовано за Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 (а.с.31-34,35-36,42-43,51-54).

Таким чином, вказаними доказами, з урахуванням норм п.п.1,20 Порядку від 12.08.1993 №637, підтверджено, що періоди роботи позивача за посадою пресувальника-вулканізаторника у період з 01.10.2009 по 03.07.2011 та за посадою електрогазозварник у період з 04.07.2011 по 20.08.2019 (дата складання довідки (а.с.50), робочі місця за якими атестовані та передбачені Списками №2, які діяли у відповідні періоди роботи позивача, що в свою чергу, згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV надає право позивачу (якому на період звернення вже виповнилось 58 років) на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням віку, зокрема, за роботу в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» на 4 роки (1 рік - за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи). Відтак, суд дійшов висновку, що у пенсійного органу були відсутні підстави для не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи з 01.10.2009 по 03.07.2011, та з 04.07.2011 до 20.08.2019.

Посилання представника відповідача на те, що у довідках Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» не зазначено характеру роботи за професією електрогазозварника судом не приймається до уваги, оскільки, на переконання суду, проводячи атестацію робочих місць роботодавцем визначено, що умови праці за такою професією підпадають під умови праці, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема, за Списком №2, а відповідачем при першому зверненні ОСОБА_1 (а.с.48) не було зазначено будь-яких зауважень щодо необхідності надання інформації щодо виду зварювальних робіт, яким був зайнятий позивач. Більш того, у рішенні відмічено, що до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 можливо зарахувати період з 01.10.2009 по 03.07.2011 в якості пресовщика-вулканізаторщика, а також з 04.07.2011 по 21.05.2013, та з 29.12.2018 по 08.02.2019 - в якості газоелектрозварника. Єдиною підставою для не зарахування іншого періоду на посаді електрогазозварника відповідачем вказано те, що в додатку до наказу від 21.05.2013 №137-А щодо атестації робочого місця електроГАЗОзварника, зазначено електрозварник. (а.с.48). Наказ, яким внесено зміни до додатку наказу від 21.05.2013 №137-А та зазначення правильного написання професії як електрогазозварника, був наданий при повторному зверненні (а.с.51-54), однак, вже цього разу, як вбачається з рішення (а.с.59) та як стверджує представник відповідача жодний з зазначених вище періодів роботи у Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №1 комунального підприємства «Київпастранс» не було зараховано позивачу до періоду роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином, орган Пенсійного фонду, як орган державної влади був непослідовним в частині зарахування спірного стажу позивача до пільгового періоду.

При вирішені цього спору, суд, відповідно до ч.ч.1,2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

У Доповіді «Верховенство права», яка схвалена Європейською Комісією «За демократію через право» (Венеціанською Комісією) на 86-му пленарному засіданні (25-26 березня 2011 року), наголошено, що принцип правової визначеності є ключовим у питанні довіри до судової системи і верховенства права; держава зобов`язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію (пункт 44); правова визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин (пункт 46); парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів (пункт 47); правова визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов`язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття «законних очікувань») (пункт 48).

З наведеного вище можна зробити висновок про те, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, позивач з моменту прийняття першого рішення відповідачем від 12.06.2019 №91 (а.с.48), міг ґрунтовно розраховувати на те, що відповідачем зараховано певні періоди роботи у загальному обсязі 4 роки 1 місяць. Своєю невизначеністю, та зміною своєї позиції відповідачем було порушено принцип юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права.

Крім того, суд вважає, що, в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пільгової пенсії, оскільки зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для призначення пенсії дії та надав всі документи для врахування до пільгового стажу періоду роботи, зокрема, трудову книжку, копії наказів про призначення на посаду, накази про проведення атестації, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, а тому дії Управління при відмові у врахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу позивача є непропорційними заявленій легітимній меті, у зв`язку з чим їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо. Адже відповідач у даному випадку не врахував той факт, що позивач позбавлений можливості надати інші документи, більш того, самим управлінням вже підтверджувався спірний період до пільгового стажу, при цьому, актами перевірки щодо достовірності документів про підтвердження факту роботи для призначення певного виду пенсії, а також наявного трудового стажу, проведених у квітні 2019р. та у жовтні 2019р. підтверджено, що документи, надані підприємством для підтвердження достовірності довідок для призначення пенсії ОСОБА_1 прошиті, пронумеровані, відповідають часу створення, зберігаються на підприємстві належним чином (а.с.41,56-58).

За таких обставин із урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що у позивача достатньо стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а подані позивачем документи у повному обсязі надавали змогу відповідачу встановити даний факт та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 20.08.2019, а отже, рішення відділу з питань перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Сумській області від 12.11.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправним.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки, в ході розгляду справи встановлено, що відділом з питань перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Сумській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 від 12.11.2019, яке не входить до предмету позову, для повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнавши таке рішення протиправним та скасувати та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV з 20.08.2019.

Щодо доводів відповідача про те, що суд не може зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області до прийняття конкретного рішення, оскільки це буде фактичне втручання в його дискреційні повноваження, суд зазначає, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дійсно, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Тобто, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15. від 16.09.2015 у справі №826/4418/14.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).

Враховуючи, що повивач не вперше звертається до відповідача, приймаючи до уваги непослідовність рішень відповідача, а також те, що відділ ГУ ПФУ в Сумській області відмовив у призначенні пенсії за віком позивачу з підстав, які визнані судом протиправними, суд, вважає, що належним способом захисту є саме зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ Сумській області суму судового збору в розмірі 840,80грн., сплаченого нею за подання позовної заяви згідно квитанції від 15.01.2020 (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.11.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.08.2019.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 840, 80грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 19.05.2020.

Суддя І.Г. Шевченко