Справа № 620/2144/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2144/19 Головуючий у 1-й інстанції: Баргаміна Н.М.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Менської міської ради Менського району Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі за адміністративним позовом Менської міської ради Менського району Чернігівської області до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенка Віталія Михайловича про визнання протиправними та скасування постанови, припису, -

В С Т А Н О В И В:

Менська міська рада Менського району Чернігівської області звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенка В.М. від 03.07.2019 № 37;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенка В.М. від 11.07.2019 № 6/1039.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 провадження у справі за позовом Менської міської ради Менського району Чернігівської області до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенка Віталія Михайловича про визнання протиправними та скасування постанови та припису в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенка В.М. від 03.07.2019 № 37 - закрито.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 в задоволенні позову Менської міської ради Менського району Чернігівської області до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенка Віталія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 Менська міська рада Менського району Чернігівської області звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2019 Менський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області звернувся до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області з листом № 3239/124/45-19, в якому просив провести позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні підготовчих та будівельних робіт на об`єктах будівництва: «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка в м. Мена, Чернігівської області» та «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. С. Титаренка м. Мена, Чернігівської області» (а.с. 76).

На підставі вищевказаного звернення відповідачем було видано наказ від 01.07.2019 № 26П про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області» щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт та видано направлення для проведення позапланового заходу № 145 від 01.07.2019 з 01 по 06.07.2019 (а.с. 77, 95).

На підставі вищезазначених наказу та направлення головним інспектором будівельного нагляду Ющенком В.М. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якого складено акт від 03.07.2019 № 145 (а.с. 78-84).

Вказаною перевіркою було встановлено виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання при реконструкції парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області, а саме: будівництво водогону з підключенням до існуючої водопровідної мережі по вул. Титаренка Сергія, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), чим порушено пункт 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

Крім того, відповідачем у зв`язку з виявленим порушенням складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2019, розгляд справи призначено на 11:00 11.07.2019 (а.с. 18).

На підставі вищевказаних акту № 145 від 03.07.2019, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2019 головним інспектором будівельного нагляду Ющенком В.М. винесено постанову № 6/1039 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.07.2019, відповідно до якої встановлено виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання при реконструкції парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області, а саме: будівництво водогону з підключенням до існуючої водопровідної мережі по вул. Титаренка Сергія, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), чим порушено пункт 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, та Менську міську раду визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 72252,00 грн. (а.с 24).

Позивач, вважаючи постанову № 6/1039 про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки при реконструкції парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області, а саме: будівництво водогону з підключенням до існуючої водопровідної мережі по вул. Титаренка Сергія, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), позивач виконував будівельні робіти без повідомлення про початок їх виконання, то відповідачем правомірно винесено постанову № 6/1039 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.07.2019, відповідно до якої Менську міську раду визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 72 252, 00 грн.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята без повного з`ясування обставин щодо встановлення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності. При цьому, апелянт зазначає, що перевірка не повинна виходити за межі конкретного об`єкта перевірки та не мала законних підстав на охоплення об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури (водогону та водопровідної мережі). Також, апелянт зазначає, що виконання будівельних робіт при реконструкції парку культури і відпочинку з відновленням елементів благоустрою має здійснюватись без повідомлення про початок їх виконання та після їх закінчення об`єкт благоустрою не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Спеціальним законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон).

Частинами першою та другою статті 26 Закону передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Згідно частини першої статті 41 Закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до частин другої, третьої статті 41 Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки (абзац одинадцятий пункту 7 Порядку № 553).

В силу пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (пункт 11 Порядку № 553).

Згідно пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Пунктом 20 Порядку № 553 передбачено, що протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, підставою для накладення штрафу на відповідача слугувало виконання будівельних робіт при реконструкції парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області, а саме будівництво водогону з підключенням до існуючої водопровідної мережі по вул. Титаренка Сергія, без подання повідомлення про початок їх виконання.

Згідно абзацу п`ятого частини першої статті 4 Закону об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Як вже зазначалося вище, в силу частини першої статті 41 Закону державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва.

Згідно наказу від 01.07.2019 № 26П «Про проведення позапланової перевірки» та направлення для проведення позапланового заходу № 145 від 01.07.2019 перевірка проводилась саме на об`єкті будівництва, яким є реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області.

При цьому, апелянт вважає, що об`єктом перевірки був робочий проект «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області», а будівництво водогону, щодо якого встановлено порушення, було передбачено робочим проектом «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка в місті Мена Чернігівської області», тобто перевірку проведено незаконно.

Однак, колегія суддів зазначає, що наявність декількох робочих проектів реконструкції одного й того самого парку, тобто об`єкту будівництва, з подібними назвами але з відмінними видами робіт, та співпадіння назви робочого проекту з назвою парку, щодо якого призначено перевірку, не є підставою вважати, що така перевірка була призначена в межах лише одного робочого проекту.

Крім того, колегія сддів враховує, що предметом перевірки є, зокрема, перевірка дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності під час виконання підготовчих та будівельних робіт, що включає в себе виявлення на об`єкті будівництва виконання будівельних робіт без відповідних дозвільних документів, незалежно від того, чи передбачені такі роботи відповідними робочими проектами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін. До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т. ін.

Згідно вказаного Державного класифікатора будівель та споруд, до інженерних споруд віднесено клас 2222 «Місцеві трубопровідні системи для води та інших продуктів», який, серед інших, включає підклас 2222.1 «Місцеві водопровідні мережі».

Так, пункт 1 частини першої статті 34 Закону передбачає, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, абзацом другим частини другої статті 34 Закону встановлено, що перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищенаведеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.06.2017 № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», згідно якої будівництво водогонів не входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що будівництво водогону, тобто інженерної споруди, яка відповідно до Закону є об`єктом будівництва, потребує подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

При цьому, доводи апелянта про проведення реконструкції фонтану та відсутності необхідності подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт спростовується тим, що робочий проект «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка в місті Мена Чернігівської області» має клас наслідків (відповідальності) СС1 та передбачає саме будівництво водогону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення: виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на встановлення та доведеність виконання позивачем будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання при реконструкції парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області, а саме: будівництво водогону з підключенням до існуючої водопровідної мережі по вул. Титаренка Сергія, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), колегія суддів погоджєтьсяя з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно винесено постанову № 6/1039 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.07.2019, відповідно до якої Менську міську раду визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 72 252, 00 грн.

Щодо посилань апелянта на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 738/1332/19, згідно якої залишено без змін рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05.08.2019 в частині скасування постанови № 17 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2019, винесеної головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенком В.М., про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на секретаря Менської міської ради, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене вказаною статтею, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Водночас, передбачене вказаною статтею звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Підтвердженням наведеного слугують приписи частини сьомої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Колегія суддів звертає увагу, що судом апеляційної інстанції у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 738/1332/19 було встановлено, що головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенко В.М. стосовно Менської міської ради складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.07.2019, в якому зазначено про порушення Менською міською радою пункту 1 частини 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011, за що передбачена відповідальність пунктом 2 частиною 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». За результатами розгляду зазначеного протоколу головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Ющенко В.М. винесено постанову № 17 від 11.07.2019 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8 500 грн., як на посадову особу Менської міської ради.

При цьому, судом апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05.08.2019 в частині скасування постанови № 17 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2019, було зауважено, що в направленні на проведення перевірки було зазначено лише один об`єкт «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г.Шевченка по вул. Титаренка Сергія м. Мена Чернігівської області», хоча перевірка мала бути проведена саме на об`єктах: «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г.Шевченка в місті Мена Чернігівської області» та «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г.Шевченка по вул. С.Титаренка м. Мена Чернігівської області». Отже, формулювання порушення «виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання при реконструкції парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вулиці Титаренка Сергія в місті Мена, Чернігівської області, а саме: будівництво водогону з підключенням до існуючої водопровідної мережі по вулиці Титаренка Сергія, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI)», свідчить про те, що перевірявся один об`єкт будівництва (проект «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Титаренка Сергія в м. Мена, Чернігівської області»), а припис та постанова складені відповідно до іншого, а саме: «Реконструкція парку культури і відпочинку ім. Т.Г.Шевченка в місті Мена Чернігівської області».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що встановлені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 738/1332/19 обставини є відмінними від обставин, які досліджені в даній справі, а тому не мають преюдиційного значення, зокрема, і з тих підстав, що у вищевказаній справі обставини встановлені щодо іншого позивача, ніж того, який бере участь в даній адміністративній справі.

При цьому, інші доводи викладені в апеляційній скарзі позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Менської міської ради Менського району Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 28.05.2020.