Справа № 300/1907/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1907/19 пров. № А/857/929/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці ДМС на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, ухвалене суддею Гундяком В.Д. у м. Івано-Франківську о 11 год. 36 хв. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі № 300/1907/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС (правонаступник - Галицька митниця ДМС) про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2019/000617/2 від 26.07.2019 року і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000/2019/00617 від 26.07.2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.07.2019 року декларант, ОСОБА_1 , подав відповідачу митну декларацію № UA206010/2019/416737, в якій до митного оформлення заявив товар: транспортний засіб - автомобіль марки «Infiniti», модель - « JX35 », номер кузова - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2013, тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 3498 куб.см., загальна кількість місць - 7, потужність - 221 кВт, колір - зелений, колісна формула - 4х4, вартість - 3585 доларів США.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру, довідку-рахунок про продаж вживаного автомобіля, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, банківський платіжний документ, що стосується товару, платіжний документ, що підтверджує вартість товару, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, паспорт громадянина України, інші некласифіковані документи.

На думку позивача, відповідач протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, визначив митну вартість товару, який ввозився на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів подані документи і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідач не довів обставин, які, на його думку, свідчать про існування обґрунтованих сумнівів щодо визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Позивач вважає, що відповідач порушив його право на визначення митної вартості за ціною договору. Захист порушеного права, на думку позивача, можливий шляхом скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA206000/2019/000617/2 від 26.07.2019 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС № 206000/2019/00617 від 26.07.2019 року

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Галицька митниця ДМС, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що декларант не надав всіх документів, які підтверджують числові значення митної вартості товару, а саме документа, що підтверджує оплату за придбаний транспортний засіб. Також відповідач звернув увагу на те, що у наданих до митного оформлення документах наявні розбіжності щодо отримувача коштів.

Внаслідок цього, митний орган застосував резервний метод визначення митної вартості транспортного засобу, скоригувавши митну вартість, на підставі даних з інтернет джерела nadaguides.com, визначивши її в сумі 13668 доларів США.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

На підставі ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року із занесенням в журнал судового засідання (протокол судового засідання), суд провів заміну відповідача правонаступником - Галицькою митницею ДМС.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 20.03.2019 року ОСОБА_1 придбав у канадської фірми «Corfex Treding» (Кредітсоун Роуд, блок А і В Конкорд, Онтаріо, L4K 1N7, Канада) транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Infiniti», модель - « JX35 », номер кузова - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2013, тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 3498 куб.см., загальна кількість місць - 7, потужність - 221 кВт, колір - зелений, колісна формула - 4х4, за ціною - 3585 доларів США.

23.07.2019 року декларант подав Галицькій митниці ДМС для митного оформлення митну декларацію № UA206010/2019/416737 на вказаний вище товар.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру № 1259 від 19.03.2019 року, довідку-рахунок про продаж вживаного автомобіля № 1259 від 20.03.2019 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/48574 від 19.07.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 без дати, банківський платіжний документ, що стосується товару №1259.1 від 19.03.2019 року, платіжний документ, що підтверджує вартість товарувід 09.07.2019 року (чек про оплату інвойсу), документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 530204595 від 08.06.2019 року, висновок про якісні характеристики товару від 22.07.2019 року, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 від 28.07.2000 року, інші некласифіковані документи від 08.07.2019 року.

За результатами аналізу документів поданих декларантом для митного оформлення, відповідач зазначив те, що декларант не надав платіжних документів, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації зовнішньоекономічної операції, а у поданих документах наявні розбіжності щодо отримувача коштів. Вказане ставить під сумнів обґрунтованість обраного декларантом методу визначення митної вартості товару.

У зв`язку з тим, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, Галицька митниця ДМС 26.07.2019 року прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2019/000617/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач, використавши інформацію з інтернет джерела nadaguides.com, визначив митну вартість легкового автомобіля марки «Infiniti», модель - « JX35 », номер кузова - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2013, тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 3498 куб.см., загальна кількість місць - 7, потужність - 221 кВт, колір - зелений, колісна формула - 4х4, у розмірі 13668 доларів США.

20.08.2019 року, декларант, скориставшись наданим частиною 7 статті 55 МК України правом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу, подав відповідачу митну декларацію № UA206010/2019/418632, на підставі якої відповідач випустив товар, що декларує декларант, у вільний обіг.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються, виключно, на його припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважав, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант повинен подати: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні документи або бухгалтерські документи.

З цього приводу апеляційний суд вказує на те, що відповідно до статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару подаються до митного оформлення товару, якщо рахунок сплачено, а інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - за наявності.

Отже, банківські платіжні документи, на думку суду, є додатковими документами, які підтверджують митну вартість товару і надаються у разі, якщо рахунок сплачено, а інші за наявності.

Згідно з даними, які містяться у рахунку-фактурі від 19.03.2020 року, продавець вказаного автомобіля - «Corfex Treding» (Кредітсоун Роуд, блок А і В Конкорд, Онтаріо, L4K 1N7, Канада), рахунок продавця: банк - CIBC, адреса банку - 9950 Дафферін стріт Конкорд, Онтаріо L6A4K5, Канада, код Swift - СІВССАТТ, рахунок - НОМЕР_5 , бенефіціар - «Corfex Treding», сума - 3585,00 доларів США.

Відповідно до платіжного доручення № SW24J320O38703 від 19.03.2019 року, дата зарахування коштів в сумі 3585,00 доларів США - 19.03.2019 року, платник - ОСОБА_1 , банк платника - АТ КБ «Приватбанк», одержувач - «Corfex Treding» (Кредітсоун Роуд, блок А і В Конкорд, Онтаріо, L4K 1N7, Канада), банк одержувача - CIBC, рахунок одержувача - НОМЕР_5 .

Апеляційний суд встановив, що вказані документи не містять розбіжностей і свідчать про належну оплату за товар, який задекларував позивач.

Тим більше, до митного оформлення декларант подав довідку-рахунок про продаж вживаного автомобіля від 20.03.2019 року, яка додатково свідчить про оплату товару і у якій вказано: країна походження автомобіля - США, автомобіль пошкоджений, пробіг - 176208 км., дилер ОСОБА_2 ( Corfex Traiding ), ціна продажу - 3585 доларів США, депозит - 3585 доларів США, загальний неодержаний залишок доларів США - 0.

Отже, рахунок виставлений за транспортний засіб, який придбав позивач, оплачений.

Тому, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що декларант при митному оформленні транспортного засобу не надав платіжних документів, які свідчать про оплату товару.

При цьому, безпідставними є твердження відповідача про те, що документи, які подані для митного оформлення товару, містять розбіжності щодо отримувача коштів.

Водночас, відповідач не конкретизував, які саме розбіжності і які документи їх містять.

Однак, у відзиві на адміністративний позов та апеляційній скарзі відповідач вказав, що це стосується квитанції № U2IW-L516-QH39-LXGV-3RU5 від 20.03.2019 року.

Дослідивши цю квитанцію, апеляційний суд встановив те, що ця квитанція засвідчує банківську операцію про поповнення рахунку позивача ОСОБА_1 фізичною особою ОСОБА_4 в сумі 3585,00 доларів США.

Однак, на думку апеляційного суду, ця квитанція жодним чином не спростовує встановлені апеляційним судом вище обставини і лише свідчить про те, що після оплати рахунку виставленого за автомобіль, який ввозився позивачем, банківський рахунок позивача поповнено на таку ж суму іншою особою. При цьому, апеляційний суд вважає, що вказана квитанція не стосується обставин спору.

На думку апеляційного суду, сумніви митного органу, щодо заявленої декларантом митної вартості товару, не обґрунтовані з посиланням на виявлені розбіжності в поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність певних документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, і не дають митному органу права витребовувати додаткові документи у декларанта, тим більше визначати митну вартість транспортного засобу, відмінну від тієї, яку вказав декларант, оскільки декларант надав документи, які не викликають сумнівів та підтверджують митну вартість транспортного засобу за ціною договору.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000617/2 від 26.07.2019 року, митний орган вказав, що декларант не надав платіжних документів, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації зовнішньоекономічної операції, а у поданих документах наявні розбіжності щодо отримувача коштів. Митна вартість визначена на підставі даних з інтернет джерела nadaguides.com в сумі 13668 доларів США.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить ні обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, ні наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, ні вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, ні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Галицької митниці ДМС про коригування митної вартості товарів № UA206000/2019/000617/2 від 26.07.2019 року та картка відмови є необґрунтованими та прийнятими з порушенням статей 53-55 МК України, а тому їх необхідно скасувати.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької митниці ДМС залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року в справі № 300/1907/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 27.05.2020 року