Справа № 160/2701/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року Справа № 160/2701/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу період роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» на посадах електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці;
щодо відмови ОСОБА_1 згідно заяви від 16.05.2019 року в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до зазначеного Списку № 1;
та скасувати рішення № 8 від 11.07.2019 року комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію з 05 травня 2019 року за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці з урахуванням періоду роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» на посадах електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в загальний трудовий стаж період навчання в Дніпропетровському державному університеті з 01.09.1982 по 01.03.1988 року, що складає 5 років 6 місяців.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 16.05.2019 року звернувся до відповідача з заяваю про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 та надав відповідачу документи, що підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до зазначеного Списку № 1 з урахуванням періоду роботи на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на зазначених посадах. Проте, відповідачем рішенням № 8 від 11.07.2019 року і повідомленням за № 560/03.7-22 від 21.08.2019 було відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що для підтвердження періоду роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року, для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 немає підстав, оскільки в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, в яких цехах заводу виконувались роботи; в довідці з Єдиного державного реєстру № 701543 зазначено, що ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ліквідовано в зв`язку з банкрутством; в наказах з особового складу не вказано, в яких виробництвах (цехах) заводу виконувались роботи, віднесених до Списку № 1 чи Списку № 2.
Крім того, на думку позивача, відповідачем безпідставно зазначено про неможливість зарахування в загальний трудовий стаж період навчання позивача в Дніпропетровському державному університеті з 01.09.1982 по 15.02.1988 з посиланням на те, що вищезазначений період навчання потребує уточнення (період навчання складає 5 років 6 місяців 4 дні).
Отже, позивач вважає, що дії відповідача про відмову позивачу врахувати періодм роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року до пільгового стажу за Списком № 1 і про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправними та рішення відповідача № 8 від 11.07.2019 року і повідомлення за № 560/03.7-22 від 21.08.2019 підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
04.02.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Зауважив, що в довідці з Єдиного державного реєстру №701543 зазначено, що ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод" ліквідований в звязку з банкрутством. У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Архівні документи ліквідованого підприємства були передані на зберігання у ТОВ "Індустріально-промисловий комплекс".
Зазначив, що в довідці від 11.04.2019 № 14 зазначено, що ОСОБА_1 працював на Дніпропетроському лакофарбовому заводі ім. М.В.Ломоносова:
- з 02.01.1995 (наказ від 02.01.1995 (наказ від 02.01.1995 №69) - прийнятий на електродільницю електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в хімічних цехах заводу (умови праці шкідливі);
- з 01.08.1999 (роз. Від 27.07.1999 №100) переведений електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання там же (умови праці шкідливі);
- з 09.04.2001 (наказ від 09.04.2001 №111) призначений на посаду начальника електротехнічної лабортаорії там же.
Також зазначив, що в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати значиться в структурних підрозділах заводу та посадах відповідно до записів в трудовій книжці. Заробітна плата в періоди з січня 1995 р. - квітень 2001 р. нараховувалися (довідка від 11.04.2019 №626- №628).
Зауважив, що в наказах з особового складу не вказано, в яких виробництвах (цехах) заводу виконувались роботи, віднесені до Сиску № 1 чи Списку №2. Виконання робіт в шкідливих умовах праці дає право на призначення пенсії за Списком №2.
Відповідно до наказів ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» від 05.07.1995 № 54, від 22.10.1999 № 87 «Про атестацію робочих місць», електромонтери по ремонту електрообладнання електродільниці атестовані за Списком №1. Відомості про проведення атестації робочих місць за Списком №2 не надані.
Підставою для зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, є насамперед наявність посади (професії) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника після 01.01.1992 р. результатами атестації робочих місць за умовами праці (не менше ніж 80%), установленого для такого виробництва. При цьому, відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
За таких обставин, на думку відповідача, комісією правомірно прийнято рішення, що для підтвердження періодів роботи з 02.01.1995р. - 08.04.2001р., для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 немає підстав.
До того ж, відповідач вважає, що неможливо зарахувати в загальний трудовий стаж позивача період навчання в Дніпропетровському державному університеті з 01.09.1982 - 15.02.1988, оскільки вищезазначений період навчання потребує уточнення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.05.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 з урахуванням періоду роботи позивача на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року електромонтером по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу 6-го розряду та електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці 6-го розряду.
Позивач відповідно до розписки-повідомлення від 16.05.2019 року №1872, надав відповідачу документи, що підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до зазначеного Списку № 1 з урахуванням періоду роботи на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на відповідних посадах.
Позивачем 03.02.2020 року отримано копію рішення № 8 від 11.07.2019 року про результати розгляду заяви та лист № 560/03.7-22 від 21.08.2019 року про відмову в призначенні пенсії, в якому позивачу повідомлено, що в призначенні йому пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по заяві від 16.05.2019 року відмовлено.
В рішенні № 8 від 11.07.2019 року відповідачем, зокрема, зазначено, що для підтвердження періоду роботи позивача з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 немає підстав, тому що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме, не зазначено в яких цехах заводу виконувались роботи. Також в рішенні відповідач зазначив, що в довідці з Єдиного державного реєстру № 701543 зазначено, що ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ліквідовано в зв`язку з банкрутством. Крім того, в рішенні зазначено, що в наказах з особового складу не вказано в яких виробництвах (цехах) заводу виконувались роботи, віднесених до Списку № 1 чи Списку 2.
В обгрунтування відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в листі № 560/03.7-22 від 21.08.2019 року відповідач зазначив, що в довідці з Єдиного державного реєстру № 701543 зазначено, що ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ліквідовано в зв`язку з банкрутством та у такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Також в цьому листі зазначено, що комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 11.07.2019 року прийняла рішення № 8, що для підтвердження періоду роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року, для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 немає підстав. Крім того, в листі за № 560/03.7-22 від 21.08.2019 року вказано, що неможливо зарахувати в загальний трудовий стаж період навчання в Дніпропетровському державному університеті з 01.09.1982 по 15.02.1988, окільки вищезазначений період навчання потребує уточнення (період навчання складає 5 років 6 місяців 4 дні).
Не погоджуючись з відмовою відповідача у підтвердженні пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченими раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються та таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що дав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженимПостановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (надалі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Згідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з п. 3 Порядку № 18-1, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Приписами п. 13 Порядку № 18-1 управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2009 року, ВАТ ««Дніпропетровський лакофарбовий завод» визнано банкрутом.
Згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2010 року, ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» ліквідовано як юридичну особу.
Відповідно до договору зберігання документів від 24.12.2009 року ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» передав ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс» на зберігання документи, що визначені в Акті приймання-передавання від 24.12.2009.
Згідно довідки № 11 від 19.01.2010 року, у зв`язку з ліквідацією ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», документи з особового складу (накази та відомості нарахування заробітної плати) за 1945-2009 роки передані на зберігання ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс».
Згідно акту від 24.12.2009 року ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс» прийняв на зберігання документи від ВАТ ««Дніпропетровський лакофарбовий завод».
Довідкою № 11 від 19.11.2010 року архівного управління Дніпровської міської ради підтверджується збереження документів в ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс».
Довідкою № 278 від 16.04.2010 року підтверджується, що позивач працював повний робочий день з 02.01.1995 року по 09.04.2001 року (6 років 3 місяці 7 днів) електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в хімічних цехах заводу та електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, що передбачено Списком № 1 розділу 8 підрозділу А пункту 1 шифр 1080А010 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, що діяла на момент видачі довідки. Також в цій довідці зазначено, що атестація робочих місць погоджена з головним державним експертом Дніпропетровської області.
Довідкою № 629 від 11.04.2019 року ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс» підтверджується, що в особових рахунках позивача по нарахуванню заробітної плати в період з 02.01.1995 року по 31.07.1999 рік та з 01.08.1999 року по 08.04.2001 року вбачається посада електромонтера по обслуговуванню електрообладнання в хімічних цехах заводу на електроділянці ВАТ ««Дніпропетровський лакофарбовий завод».
Також, з матеріалів справи, а саме архівної довідки № 14 від 11.04.2019 року, вбачається, що позивач працював на Дніпропетровському лакофарбовому заводі ім. М.В.Ломоносова:
- з 02.01.1995 (наказ № 69 від 02.01.1995 р. ) - прийнятий на електродільницю електромонтером по обслуговуванню електроустаткування в хімічних цехах заводу (умови праці шкідливі); з 01.08.1999 р. (розпорядження № 100 від 27.07.1999 р.) - переведений електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання там же (умови праці шкідливі);
- з 09.04.2001 р. (наказ № 111 від 09.04.2001 р.) - призначений на посаду начальника електротехнічної лабораторії там же.
Згідно наказу № 69 від 02.01.1995 року позивача прийнято на посаду електромонтера по обслуговуванню електроустаткування електродільниці в хімічних цехах заводу.
Розпорядженням № 100 від 27.07.1999 р. підтверджується, що позивача переведено на посаду електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання.
Згідно наказу №111 від 09.04.2001 р. позивача призначено на посаду начальника електротехнічної лабораторії.
Наказом № 54 від 05.07.1995 року підтверджується, що у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», де працював позивач, затверджено перелік робочих місць, професій та посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2 за результатами атестації робочих місць за умовами праці та додано перелік, в якому зазначено посаду позивача.
Наказом № 8 від 21.01.1998 року про атестацію робочих місць підтверджується, що у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», де працював позивач доповнено та затверджено висновки роботи про атестацію робочих місць за умовами праці з наданням Додатку № 1 з переліком в якому зазначено посаду позивача.
Наказом № 87 від 22.10.1999 року про атестацію робочих місць підтверджується, що у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», де працював позивач, затверджено «Перелік робочих перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад» працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за діючими Списками № 1 і 2 з додатком № 1, в переліку якого зазначено посаду позивача.
Наказом № 119 від 11.09.2001 року про атестацію робочих місць підтверджується, що у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», де працював позивач, затверджено «Перелік робочих перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад» працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за діючими Списками № 1 і 2 з додатком № 1, в переліку якого зазначено посаду позивача.
Зверненням до головного державного експерта Дніпропетровської області з умов праці від 27.01.2003 року підтверджується включення в стаж праці з шкідливими умовами праці періоду між попередньою атестацією робочих місць (з 1992 року) і черговою атестацією робочих місць згідно додатку № 1, в переліку якого зазначено посаду позивача.
Повідомленням № 003/07-1-148 від 27.06.2003 року головного державного експерта Дніпропетровської області з умов праці про поширення раніше проведеної атестації робочих місць за умовами праці підтверджується поширення дії проведеної атестації робочих місць за умовами праці до 05 липня 2001 року.
Наказом №83 від 17.08.2006 року про атестацію робочих місць підтверджується, що у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» існував затверджений «Перелік робочих перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад» працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за діючими Списками № 1 і 2 з додатком № 1, в переліку якого зазначено посаду позивача.
Під час судового розгляду встановлено, що у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» позивачу нараховувалася заробітна плата, яка враховувалась при обчисленні пенсії за період з січня 1995 року по грудень 2001 року, та січня 2002 року до лютого 2009 року, що підтверджується копіями Довідок про заробітну плату № 626-628 від 11.04.2019 року, долученими до матеріалів справ.
Відомостями про роботу, внесеними в трудову книжку НОМЕР_1 позивача, підтверджується, що з 02.01.1995 (наказ № 69 від 02.01.1995р.) позивач прийнятий на електродільницю електромонтером по обслуговуванню електроустаткування в хімічних цехах заводу; з 01.08.1999 р. (розпорядження № 100 від 27.07.1999р.) переведений електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання там же; з 09.04.2001 р. (наказ № 111 від 09.04.2001р.) призначений на посаду начальника електротехнічної лабораторії там же.
Відомостями про роботу, внесеними в трудову книжку НОМЕР_1 позивача, підтверджується, що трудовий стаж позивача розпочато з 20.11.1984 року та позивач працює до теперішнього періоду часу.
Також, з матеріалів справи встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент звернення до відповідача з заявою від 16.05.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, досягнув віку 54 років відповідно до копії паспорту, долученої до матеріалів справи, має стаж роботи не менше 25 років, що підтверджується зазначеними відомостями про роботу відповідно до його трудової книжки.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що фактично підставою для неврахування спірних періодів роботи позивача є те, що посади, на яких працював позивач не віднесені до переліку виробництв, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за Списком №1.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
До 01.01.1992 року діяли Списки № 1 і № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
За розділом VIII «Хімічне виробництво» Списку № 1, затвердженого вищезазначеною постановою, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються робочі, зайняті на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання (крім електрообладнання, КВП та вентиляції), комунікацій, дегазації виробничої каналізації і тонелів в виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, емалей та препаратів із коштовних металів.
Починаючи з 1992 діяли Списки № 1 і № 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 та постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.
За розділом VIII «Хімічне виробництво» Списку № 1, затвердженого вищезазначеними постановами, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються робочі, зайняті на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання і електрообладнання (крім контрольно-вимірювальних приладів і вентиляції) у виробництвах і підрозділах перелічених підрозділом «А» розділу «Хімічне виробництво» Списку № 1.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач працював повний робочий день з 02.01.1995 року по 09.04.2001 року (6 років 3 місяці 7 днів) електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в хімічних цехах заводу та електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, що передбачено Списком № 1 розділу 8 підрозділу А пункту 1 шифр 1080А010 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162.
Суд зазначає, що згідно розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та згідно розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, постановою Ради Міністрів СРСР від 11.03.1994 року № 162, що діяли в період роботи позивача, посада електромонтера по обслуговуванню електрообладнання в хімічних цехах, на якій позивач працював в вищезазначений період часу як працівник, відноситься до 01.01.1992 року до списку № 2, а після 01.01.1992 року до списку № 1 (Розділ VIII «Хімічне виробництво» пункт 1 Код 1080А010).
Таким чином, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено період роботи позивача з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» на посадах електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
При цьому, відповідачем не заперечувалось, що в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати міститься інформація про нарахування заробітної плати позивачу за відповідні періоди.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є відповідний стаж роботи, зазначений в трудовій книжці.
Крім того, не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме, надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.
Матеріали пенсійної справи містять докази проведення атестації робочих місць із зазначенням посади позивача.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає правомірними вимоги позивача, оскільки періоди роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на посаді електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці є підтвердженими належним чином, в тому числі і документами про проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Отже, позовна вимога про визнання неправомірним та скасування рішення комісії при Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.07.2019 року за №8, про відмову у підтвердженні періодів роботи з 02.01.1995 по 08.04.2001 для зарахування до пільгового стажу по Списку №1, підлягає задоволенню судом.
Як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» на посадах електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
З огляду на норми ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що належним способом захисту та відновлення порушеного права позивача з боку суб`єкта владних повноважень у даних правовідносинах буде також визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 21.08.2019 року № 560/03.7-22 про відмову в призначенні пенсії.
Щодо доводів позивача щодо наявності підстав для зарахування до загального трудового стажу на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 періоду навчання позивача з 01.09.1982 по 15.02.1988 у Дніпропетровському державному університеті, та доводів відповідача про відсутність таких підстав з огляду на необхідність уточнення періоду навчання, суд зазначає наступне.
Згідно пункту д) абзаца 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до п. 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. У випадку відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки за умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Таким чином, з вказаного Порядку вбачається, що за відсутності у дипломі особи відомостей щодо часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки за умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Суд зазначає, що у трудовій книжці позивача наявний запис щодо періодів навчання позивача.
Судом встановлено, що позивач навчався в Дніпропетровському державному університеті з 01.09.1982 по 01.03.1988 року, що складає період навчання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, що також підтверджується долученою до матеріалів справи архівною довідкою № 88-568-875 від 06 грудня 2019 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 було зараховано з 01.09.1982 року до складу студентів першого курсу денної форми навчання Дніпропетровського державного університету (наказ по ДДУ від 25.08.1982 р. № 808) та відраховано зі складу студентів денної форми навчання Дніпропетровського державного університету з 01.03.1988 року (наказ по ДДУ від 03.03.1988 р. № 267) та зазначено, що диплом видано з відзнакою НОМЕР_2 , реєстраційний номер 2 від 04.03.1998 р.
Дипломом з відзнакою НОМЕР_2 , реєстраційний номер 2 від 04.03.1998 р. підтверджується, що цей диплом видано ОСОБА_1 .
Таким чином, з урахуванням дослідження наявних у матеріалах справи документів, суд погоджується із доводом позивача про його право на включення у пільговій стаж роботи періоду навчання з 01.09.1982 по 15.02.1988 у Дніпропетровському державному університеті, оскільки такий час навчання у закладі професійної освіти зараховується до трудового стажу позивача, як здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, а також враховуючи те, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією позивача не перевищує трьох місяців.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
У пункті 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", № 22-1 від 25.11.2005, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Відповідно до пункту 1.6 цього Порядку, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Частиною 1статті 9 КАС Українивизначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» на посадах електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Визнати протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.07.2019 року за №8 про відмову у підтвердженні періодів роботи з 02.01.1995 по 08.04.2001 для зарахування до пільгового стажу по Списку № 1.
Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 21.08.2019 року № 560/03.7-22 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці з урахуванням періоду роботи з 02.01.1995 року по 08.04.2001 року на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» на посадах електромонтера по обслуговуванню електрообладнання електродільниці в хімічних цехах заводу та електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання електродільниці з 05 травня 2019 року.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 в загальний трудовий стаж період навчання в Дніпропетровському державному університеті з 01.09.1982 по 01.03.1988 року, що складає 5 років 6 місяців.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (інн НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник