Справа № 520/11139/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 травня 2020 р. Справа № 520/11139/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак М.С.

у присутності представника позивача Садчикова С.О.

з розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі 520/11139/19,

встановив

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, в тому числі, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислено 90% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 відповідно до довідки № 112869 від 22.03.2018 року з 01.01.2018 з урахуванням проведених виплат; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

16.01.2020 Харківським окружним адміністративним судом у справі № 520/11139/19 видано виконавчий лист.

05.03.2020 до суду від позивача надійшла заява в порядку 383 КАС України, в якій останній просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №520/11139/19, а саме, щодо не виплати йому заборгованості по пенсії за минулий період та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення посадових осіб відповідача до відповідальності в порядку ст.382 КК України, надіслання ухвали до правоохоронних органів та зобов`язання правоохоронних органів надати суду відповідь про вжиті заходи у визначений в окремій ухвалі строк.

23.03.2020 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшли письмові заперечення на заяву, у яких зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України за окремою бюджетною програмою здійснює виплату особам відповідної суми заборгованості з пенсійних виплат. При цьому, право на отримання пенсії мають лише ті особи, щодо яких наявне рішення суду, що набрало законної сили, на виконання якого особі як стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів. Управління надає докази, які підтверджують вчинення відносно позивача відповідних дій, передбачених Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

У період з 12.03.2020 по 20.03.2020 головуюча по справі суддя перебувала у відпустці, розгляд заяви призначено на 24.03.2020.

Протокольною ухвалою від 24.03.2020 року розгляд заяви відкладено на 06.04.2020 та ухвалами від 06.04., 04.05., 14.05.2020 розгляд заяви відкладався за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представника позивача про можливість розгляду заяви за відсутності представника ГУ ПФУ в Харківській області, враховуючи положення ст.ст.205, 383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

При цьому, під бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішення, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що на виконання рішення суду у січні 2020 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 90 % грошового забезпечення та в перерахованому розмірі пенсія виплачується з лютого 2020 року. За період з 01.01.2018 по 01.01.2020 нараховано доплату в загальному розмірі 24384.00 грн., з яких виплачено у лютому 2020 - 1818.97 грн. (а.с.69-71)

Таким чином, рішення суду в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії фактично виконане, що заявником не заперечується.

У спірному випадку заявник фактично не погоджується з невиплатою йому доплати перерахованої пенсії у сумі 24384.00 грн, та, як наслідок вказує на допущення бездіяльності Головним управлінням щодо невиконання судового рішення в цій частині.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

При цьому, на переконання суду, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, нарахована позивачеві сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Вказана постанова набула чинності 28.08.2018, тоді як рішення у справі 520/11139/19 від 22.11.2019 набрало законної сили 24.12.2019, отже, положення згаданої постанови застосовуються до спірних відносин.

Відповідно до пункту 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Порядок №649), цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно із пунктом 3-5 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з пунктом 6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку №649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Судом встановлено, що на виконання приписів Порядку №649 Головним управлінням внесено інформацію про результати проведеного перерахунку пенсії позивачу на виконання судового рішення у справі 520/11139/19 на суму 22565.03 грн. ( 24384.00 -1818.97), що підлягає виплаті пенсіонеру, до відповідного реєстру (а.с.72).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, управління при виконанні рішення суду, як орган державної влади, зобов`язане діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку №649.

Суд також звертає увагу на те, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі № 640/5248/19 зупинено дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування порядку погашення заборгованості, яким визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, до розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 520/11139/19 не вирішувалось питання про його негайне виконання, а отже, дане рішення суду має бути виконане відповідачем у розумний строк.

Суд наголошує на тому, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Також Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

В спірному випадку судом не встановлено свідомого невжиття управлінням залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність управління щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі № 520/11139/19.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, суд вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 248, 256, 383 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі 520/11139/19 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути може оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Строки, визначені в ухвалі, обчислюються з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України

У повному обсязі ухвала виготовлена 29.05.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.