Справа № 826/1533/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Київ № 826/1533/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕН-МН"

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

від 26.12.2016 № ,

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕН-МН" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2016 № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не було вручено позивачу акт від 30.11.2016 №200/26-15-14-07-01/34430297 на підставі якого було прийнято податкове повідомлення - рішення від 26.12.2016 № , з огляду на що були відсутні підстави для прийняття останнього. Також позивач вказав на факт наявності порушення його права з ознайомлення зі змістом акту перевірки та подання на нього заперечень.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав клопотання щодо розгляду справи без його участі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, з огляду на те, що за результатами проведеної перевірки, результати якої відображено в акті від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 встановлено здійснення позивачем господарських операцій не спрямованих на реальне настання наслідків (відсутність ділової мети), штучне формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість. Представник відповідача у судове засідання не прибув.

У судовому засіданні суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження. Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

У період з 15.11.2016 по 21.11.2016, термін перевірки продовжувався з 22.11.2016 по 23.11.2016, Головним управлінням ДФС у м. Києві згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у зв`язку з надходженням ухвали Шевченківського районного суду міста Києва за клопотанням старшого слідчого з особливо важливих справ четвертого відділу управління розслідування кримінальної проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України Височини В.В. від 19.10.2016 у справі № 761/36299/16-к, в межах матеріалів кримінального провадження від 01.04.2015 № 0003812, за ознаками кримінальних правопорушень ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. .205, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕН-МН" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні операцій з ТОВ «»Консоль Інвест», ТОВ «Юні Текс», ТОВ «Техно -Торг 2011» та ДП «Держінформ`юст» за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297, яким встановлено порушення вимог пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України результаті чого занижено податок на додану вартість , що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 109560,00 грн.

26.12.2016 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в України товарів (робіт, послуг) на загальну суму 136954,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 27390,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.3 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Отже, акт складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку має бути наданий на підпис платнику податків, який у разі незгоди із його висновками може підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо та у разі відмови платника податків підписати акт має бути складено відповідний акт. При цьому один примірник акту перевірки може бути вручений платнику податків або йому надісланий після його підписання або відмови від підписання платником податків.

Копія акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 надана відповідачем суду не містить підпису уповноваженої особи позивача та даних щодо відмови уповноважених осіб позивача від його підпису.

Відповідачем доказів, зокрема, акту про відмову платника податків підписати акт, на підтвердження факту надання позивачу акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297, суду надано не було, як і не було зазначено про наявність відповідного факту.

Таким чином у суду відсутні докази на підтвердження виникнення у відповідача права на вручення позивачу або надіслання йому акту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем на підтвердження факту надіслання позивачу акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 надано суду копію фіскального чеку від 30.11.2016 в якому в графі «Куди» зазначено « 01001 Київ».

В акті від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 відповідачем податковою адресою позивача зазначено 01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 21-О.

Таким чином, в наданому відповідачем суду на підтвердження надіслання позивачу акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 фіскальному чеку в графі «Куди» зазначено не індекс позивача « 01034», а інший індекс, а саме « 01001».

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що фіскальний чек від 30.11.2016 не можу бути належним доказом на підтвердження надіслання позивачу акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що як встановлено судом відповідачем порушено вимоги Податкового кодексу України щодо надання акту перевірки на підпис платнику податків з огляду на що в нього не виникало права на направлення позивачу акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297, а також те, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту направлення позивачу вказаного акту суд дійшов висновку про те, що відповідачем в порушення норм Податкового кодексу України належним чином не здійснено підписання акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 та належним чином не вручено відповідний акт позивачу.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що право прийняття податкових повідомлень рішень у відповідача виникає лише після вручення платнику податків акту перевірки, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття податкового повідомлення - рішення від 26.12.2016 № на підставі акту від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297, а отже відповідне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи прийняття податкових повідомлень - рішень від 26.12.2016 № з порушенням вимог Податкового кодексу України та законних прав позивача на підписання, отримання акту перевірки від 30.11.2016 № 200/26-15-14-07-01/34430297 на подання на нього заперечень, результати розгляду яких підлягають врахуванню та можуть вплинути на визначенням відповідачем грошових зобов`язань в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні, у суду відсутні підстави для надання оцінки правомірності визначення відповідних грошових зобов`язань.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій і другій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем в прохальній частині позовної заяви викладено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 13 696,00 грн., водночас доказів на підтвердження факту здійснення відповідних витрат суду надано не було.

З огляду на зазначене у суду відсутні підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 13 696,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕН-МН" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21-о, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2016 № - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 26.12.2016 № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕН-МН" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21-о, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 054,31 (двох тисяч п`ятидесяти чотирьох) гривень 31 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 та пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов