Справа № 400/870/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 р. № 400/870/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить визнати протиправними дії відповідача щодо застосування при призначенні позивачу пенсії за віком з 11.11.2019 середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки; зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 11.11.2019 із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 і 2018 роки.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на частину другу статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) та безпідставне застосування відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком з 11.11.2019 середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки.

Ухвалою від 24.02.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що, відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV, при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Ухвалою від 24.03.2020 суд витребував від відповідача копії матеріалів пенсійної справи позивача.

09.04.2020 від відповідача надійшли документи на виконання ухвали від 24.03.2020.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами пенсійної справи позивача, копії яких містяться у справі, підтверджується, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 14.09.1998 отримував пенсію у разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

У вересні 2019 року у позивача виникло право на пенсію за віком, в зв`язку з досягненням 60 років.

11.11.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується копією заяви.

Перерахунок пенсії позивача за заявою від 11.11.2019 відповідач здійснив із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, про що повідомив позивачу листом від 18.12.2019 № 5627-К-07 з посиланням на статтю 45 Закону № 1058-IV, згідно з якою при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) виду пенсії.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-ХІІ та статті 10 Закону № 1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

Відповідно до статті 40 Закону №1058-ІV, пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що містяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом на інший вид пенсії, передбачений цим самим Законом. У цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним.

Як установив суд, до 11.11.2019 позивач отримував пенсію за нормами Закону № 2261-ХІІ, яким передбачені інші умови і порядок призначення та обчислення пенсії.

Зокрема, за нормами вказаного закону, пенсія у разі втрати годувальника визначається у процентному співвідношенні до розміру грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника. При цьому, показник середньої заробітної плати при визначенні грошового забезпечення для обчислення пенсії не застосовується.

Враховуючи, що до 11.11.2019 позивач отримував пенсію за нормами Закону № 2261-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а тому при обчисленні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 11.11.2019 відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, оскільки за призначенням пенсії відповідно до норм вказаного Закону позивач звернувся вперше.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22.12.2015 у справі №21-4071а15 та від 31.03.2015 у справі №21-612а14. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Верховним Судом у постановах від 05.07.2018 (справа №565/645/17), 11.07.2019 (справа №264/6292/16-а) та від 15.08.2019 (справа №521/9597/17), 06.12.2019 (справа № 679/1000/17).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведеного суд дійшов переконання, що з 11.11.2019 позивачу фактично вперше призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, а тому при розрахунку розміру пенсії за віком з 11.11.2019 відповідач повинен був застосувати середню заробітну плату в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 і 2018 роки.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений позивачем за подання позовної заяви за квитанцією від 19.02.2020 № 25469805.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) пенсії за віком з 11.11.2019 середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 11.11.2019 із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 і 2018 роки.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна