Справа № 382/1775/19
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1775/19
Провадження 2-а/382/6/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві в особі інспектора лейтенанта поліції 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві Гаркуші Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві в особі інспектора лейтенанта поліції 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві Гаркуші Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в котрому зазначено, що 19 вересня 2019 року інспектором лейтенантом поліції 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві Гаркуша М.М. винесена постанова серії ЕАК № 1535883 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., згідно котрої він за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе, 18 км, керуючи автомобілем Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено" та здійснив рух без зупинки, чим порушив п. 33 ПДР України. Вважає постанову незаконною з наступних підстав. 19 вересня 2019 р. він, рухаючись по автошляху М03 Київ-Бориспіль у напрямку м. Бориспіль на відрізку дороги за адресою: Бориспільне шосе, 18 км, здійснив правий поворот до готельного комплексу "Оново", проте, у зв"язку з тим, що перед вказаним закладом вільних паркувальних місць не було, він з метою знайти паркувальне місце поза межами закладу, продовжив рух по автошляху, який примикає до Бориспільського шосе 18 км в межах смуги відведення якої знаходиться готельний комплекс "Оново". Проте, переконавшись у відсутності місця, де він міг би припаркувати автомобіль, він з метою здійснення розвороту, виконав лівий поворот у технологічний розрив відбійника, де розташовано два дорожніх знаки "Проїзд без зупинки заборонено" та "Рух заборонено", а також загородження у вигляді двох стовпчиків по бокам та натягненого цепу між ними, після чого фактично здійснив зупинку і виконав рух заднім ходом. Фактично намірів здійснювати заїзд в технологічний розрив він не мав, а тому твердження інспектора про порушення ним вимог дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено" не відповідає дійсності. Крім того, в даному місці також встановлено дорожній знак "Рух заборонено", що свідчить про його фактичну зупинку перед вищевказаними знаками та подальшого маневру заднім ходом. На його вимогу, пред"явлену відповідачу щодо перевірки правомірності встановлення вищевказаних дорожніх знаків, в тому числі загородження та наявність виданих дозволів і погоджень балансоутримувача дороги чи експлуатуючої організації, яка здійснює встановлення знаків, на їх розміщення у межах смуги відведення, йому було відмовлено та інспектор почав складати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Також відповідачем не було враховано бажання свідка ОСОБА_2 надати пояснення з приводу цієї події, який спостерігав за даним випадком зі стоянки перед готельним комплексом "Оново" та підійшов запропонувати свою допомогу під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, ним був наданий запит до Управління автомобільними дорогами Комунальна корпорація "Київавтодор" та з відповіді від 27.09.2019 р. вбачається, що станом на 19.09.2019 р. та на 27.09.2019 р. Комунальна корпорація "Київавтодор" не надавала дозволів будь-якому суб"єкту господарювання, в тому числі ТОВ "Оново" на встановлення технічних засобів, в тому числі дорожніх знаків "Проїзд без зупинки заборонено" та "Рух заборонено" та будь-яких огороджувальних елементів в технологічному розриві відбійника у межах смуги відведення за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе 18 км. Дозвіл на розміщення автомобільної стоянки у межах смуги відведення за вищевказаною адресою Комунальною корпорацією "Київавтодор" станом на 27.09.2019 р. також не надавався. Враховуючи, що вказані вище дорожні знаки встановлені з порушенням чинного законодавства України, у розрізі отримання дозволу власників доріг, органів, що здійснюють управління автомобільними дорогами на таке встановлення, відповідальність зі сторони водіїв транспортних засобів за порушення їх вимог виключається та не може бути до них застосована, що в силу ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, так як відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. При цьому, вищевказані дорожні знаки розташовані лише з лівого боку по ходу руху, а отже при здійсненні лівого повороту для заїзду в технологічний розрив, неможливо побачити та розпізнати дорожні знаки по ліву сторону дороги. Просив визнати протиправною та скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив, котрий обгрунтований наступним. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Разом з тим, п. 1.1 ПДР відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, що зазначено у п. 1.3 ПДР. Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. До другої групи дорожніх знаків, згідно п. 8.4 (б) ПДР відносяться знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин, а також вузьких ділянок доріг. Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який є знаком пріоритету, забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Введення в опис знака вимоги дати дорогу акцентує увагу водіїв на необхідності суворого виконання припису ПДР. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями п. 8 ч. 1 зазначеної статті встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР, та має право вимагати в особи пред`явлення нею документів у випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила правопорушення, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону. Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених ч. 4 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Під час патрулювання Дарницького району м. Києва, 19.09.2019 р. у складі екіпажу Рубін 203 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), останніми було отримано виклик на планшетний пристрій по гарячій лінії «102» - дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) на Бориспільському шосе, 18 км. По приїзду на місце вчинення пригоди було виявлено транспортний засіб «Skoda Pabia», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який при в`їзді в готельний комплекс «Onovo», не помітив дорожнього знаку 2.2 та огороджуваного спорудження, здійснив проїзд із порушенням, наїхавши при цьому на перешкоду. Відтак, екіпажем було складено протокол за ст. 124 КУпАП, який розглядається Дарницьким районним судом м. Києва у провадженні № 353/19380/19, та винесено Відповідачем правомірно постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Постанову було винесено у присутності позивача, роз`яснено всі його права, згідно із ст. 268 КУпАП, якими останній скористався у вигляді написаного пояснення. Тому реалізації такого волевиявлення відповідач не перешкоджав та виконав службові обов`язки відповідно до норм чинного законодавства. Винесена постанова разом із складеним протоколом були надані позивачу на ознайомлення та підписання, з якими останній ознайомився, поставив свій підпис, отримавши після цього копії матеріалів. Разом з тим, позивач не надав жодного доказу в підтвердження чи спростування факту притягнення до адміністративної відповідальності. До матеріалів позовної заяви позивач додав відповідь на його запит до КК «Київавтодор» від 27.09.2019 № 01-44/9/358, в якому міститься інформація про відсутність наданого дозволу на встановлення дорожнього знаку, за який була винесена постанова інспектором. Проте, до компетенції КК «Київавтодор» не входить надання дозволів на встановлення дорожніх знаків чи дорожньої розмітки. Відповідно до статуту КК «Київавтодор», корпорація здійснює технічний нагляд, утримання та ремонт автомобільних шляхів та шляхово-транспортних споруд на них, мереж зовнішнього освітлення вулиць. Крім того, під часу руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постановленому рішенні по справі № 359/9278/18 від 17.01.2019. Що стосується встановлення дорожніх знаків, то відповідно до статуту КП «Центр організації дорожнього руху», затвердженого розпорядженням КМДА № 10 від 05.01.2018, то п. 2.2.3 визначено, що встановлення/будівництво, утримання та експлуатація технічних засобів регулювання дорожнього руху (світлофорних об`єктів, дорожніх знаків, та інших технічних засобів регулювання) здійснюється даним підприємством. Разом з тим, п. 6 ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», закріплено, що забороняється встановлювати на об`єктах благоустрою технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції, тобто ніяк не з КК «Київавтодор». Таким чином, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, в котрій зазначав наступне. У відзиві відповідач вказує, що ознайомив його із складеною ним постановою серія ЕАК № 1535883 від 19.09.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується відеофіксацією з нагрудної камери, проте ніяким чином не спростовує той факт, що до складення даної постанови не виконав його вимоги, пред`явленої йому щодо перевірки правомірності встановлення в даному місці дорожніх знаків, в тому числі загородження та наявність виданих дозволів і погоджень балансоутримувача дороги чи експлуатуючої організації, яка здійснює встановлення знаків, на їх розміщення у межах смуги відведення. Крім того, даним відзивом та відео не спростовується факт не врахування бажання свідка ОСОБА_2 надати показання щодо цієї події, який спостерігав за даним випадком зі стоянки перед готельним комплексом «Оново» та підійшов запропонувати свою допомогу під час складення постанови про накладення адміністративного стягнення. Додане до відзиву відео відображає лише ознайомлення його з протоколом і є лише обрізаним фрагментом його спілкування з інспекторами, а основне відео, де є його вимоги та бажання свідка не долучено інспектором. У відзиві відповідач стверджує, що під час руху транспортного засобу в обов`язки не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ, проте ніяким чином не спростовує його доводів про свою бездіяльність щодо з`ясування правомірності встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху в межах смуги відведення. Також відповідач висловлює свої сумніви щодо повноважень Комунальної корпорації «Київавтодор», яка є органом, що здійснює управління автомобільними дорогами, на видачу дозволів на встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, та вказує, що органом, який здійснює видачу таких дозволів є органи Національної поліції, проте уповноважений орган Національної поліції, який дійсно здійснює погодження також не видавав дозволів будь-якому суб`єкту господарювання, в тому числі ТОВ «ОНОВО» , на встановлення технічних засобів, у тому числі дорожніх знаків «Проїзд без зупинки заборонено» та «Рух заборонено», та будь-яких огороджувальних елементів в технологічному розриві відбійника у межах смуги відведення за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе 18 км. Підтвердженням того, що ТОВ «Оново» несанкціоновано встановлено технічні засоби регулювання дорожнього руху в межах відведення автомобільної дороги є інформація, яка міститься на публічній кадастровій карті України з кадастровим поділом місця розташування земельної ділянки, яка перебуває у власності ТОВ «Оново», з котрої вбачається, що технічні засоби регулювання дорожнього руху та самовільно влаштована стоянка транспортних засобів розташовані на землях лісогосподарського призначення, які згідно ст. 56 Земельного кодексу України можуть передаватись за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування лише спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

З показів свідка ОСОБА_2 вбачається, що він був присутній при складанні постанови працівниками поліції відносно позивача, а також бачив особисто, як відбувалися події, внаслідок яких останній був притягнутий до адмінвідповідальності. Також, він бачив, що коли автомобіль позивача виконав лівий поворот у технологічний розрив відбійника, то одразу зупинився та здав назад. Знаки "Проїзд без зупинки заборонено" та "Рух заборонений" були встановлені відносно руху автомобіля з лівої сторони та знаходилися за деревами, у зв"язку з чим їх взагалі не було видно. Коли він бажав надати показання в якості очевидця події, то працівниками поліції йому було відмовлено. Крім цього, під час розмови працівників поліції з охоронцями ТОВ "Оново", йому стало відомо, що товариство встановило вказані знаки для того, щоб сторонні особи не засмічували земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача...

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі...

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі…»

В силу ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідно додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КпАП України орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 284 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є рішенням, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

В судовому засіданні установлено, що 19 вересня 2019 року відносно позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе, 18 км, керуючи автомобілем Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено" та здійснив рух без зупинки, чим порушив п. 33 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.

Щодо правомірності встановлення у лісопарковій зоні дорожніх знаків, слід зазначити наступне.

Згідно із п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 квітня 2019 р. у справі № 127/12081/17 дійшов висновку, що дорожній знак, який вказував напрям руху на дорозі, якою їхав позивач, був встановлений зліва від проїзної частини, що є порушенням Правил дорожнього руху. З огляду на цю обставину суди констатували, що в діях позивача немає складу адміністративного правопорушення. Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, позаяк неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Як установлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженим відеозаписом (який складається з 4 окремих частин), дорожні знаки "Проїзд без зупинки заборонено" та "Рух заборонено" були розташовані зліва по ходу руху автомобіля позивача та знаходилися в межах технологічного розриву поза деревами, та побачити їх позивач міг лише після здійснення повороту ліворуч, а тому у зв"язку з неналежною організацією дорожнього руху позивачу не можна поставити у вину порушення вимог п. 33 ПДР України та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 33,245,247,251,252,268,278,280,284, 286 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві в особі інспектора лейтенанта поліції 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві Гаркуші Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1535883 від 19 вересня 2019 року винесену інспектором лейтенантом поліції 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві Гаркушею Миколою Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Суддя Литвин Л.І.