Справа № 161/8322/20
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8322/20
Провадження № 2-а/161/287/20
У Х В А Л А

28 травня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на виконанні Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 61421109 з примусового виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2019 року в справі № 161/19091/19, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та стягнуто з нього на користь держави штрафу в сумі 340 грн. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати бездіяльність Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), яка полягає у ненадісланні йому постанови про відкриття виконавчого провадження у провадження № 61421109 протиправною, зобов`язати відповідача надіслати йому вказану постанову рекомендованим поштовим повідомленням, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі, а також стягнути з відповідача в свою користь судові витрати за надання професійної правничої допомоги.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність передачі адміністративної справи за підсудністю, з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Такої правової позиції дотрималася Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц (реєстраційний номер в ЄДРСР 74838818).

Як слідує з матеріалів справи, позивач оскаржує бездіяльність Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в рамках виконавчого провадження № 61421109 з примусового виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2019 року в справі № 161/19091/19 про стягнення з нього на користь держави штрафу в сумі 340 грн.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2019 року в справі № 161/19091/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (реєстраційний номер в ЄДРСР 74777526).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 4 ст. 20 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті (у справах про притягнення до адміністративної відповідальності), також підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

У розглядуваному випадку, боржник оскаржує бездіяльність Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в рамках виконавчого провадження, відкритого на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом вищенаведеної позиції Великої Палати Верховного Суду, такі спори підсудні не суду, який видав виконавчий документ (у даному випадку постанову по справі про адміністративне правопорушення), а предметна підсудність має визначатися в загальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання бездіяльності державного виконавця Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) протиправною та зобов`язання вчинити дії не підпадають під категорію справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, визначені ч. 1 ст. 20 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа предметно підсудна Волинському окружному адміністративному суду, тому її слід передати на розгляд саме цього суду.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №161/8322/20 за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд Волинському окружному адміністративному суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала у повному обсязі складена 28 травня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська