Справа № 300/1529/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1529/19 пров. № А/857/2491/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року, ухвалене суддею Микитюком Р.В. у м. Івано-Франківську о 11 год. 40 хв. у справі № 300/1529/19 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Квант-Енерджі» до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17 квітня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.03.2019 відповідач провів камеральну перевірку даних задекларованих ТзОВ «Квант-Енерджі» у податковій декларації з податку на додану вартість, про що склав акт № 562/09-19-52-12/40817040.

У акті перевірки відповідач зафіксував те, що позивач занизив суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень 2019 року на 855390 грн.

Це стало підставою для прийняття 17 квітня 2019 року податкового повідомлення-рішення № .

Позивач вважає це рішення протиправним з огляду на те, що митні декларації, які зареєстрував позивач, оформлені із застосуванням фінансової гарантії відповідно до розділу Х Митного кодексу, шляхом зарахування на депозитний рахунок митниці 820986,81 грн. 30 та 31 січня 2019 року кошти з депозитного рахунку митниці перераховані до Державного бюджету, у зв`язку із закінченням строку дії гарантії, внаслідок чого у позивача виникло право на формування податкового кредиту на цю суму. Проте, у зв`язку із прийняттям митним органом аркушів коригування митних декларацій ця сума не була відображена у податковій звітності за січень 2019 року.

Тому, відповідач, на думку позивача безпідставно зменшив суму ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ на суму 855389,48 грн.

Позивач вважає, що відповідач порушив право позивача на формування податкового кредиту. На думку позивача, належним способом захисту порушеного права є скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 17.04.2019 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Квант-Енерджі», судовий збір у сумі 16038,56 грн.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначив те, що провів камеральну перевірку позивача за результатами якої встановив заниження позивачем суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень 2019 року на 855390 грн., у зв`язку з чим зафіксував порушення позивачем пункт 198.1 статті 198 ПК України.

У рядку 11.1 колонки «Б» «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» декларації з ПДВ за січень 2019 року позивач задекларував суму ПДВ 208767 грн. Однак, за даними системи АІС «Податковий блок» підсистеми СЕА ПДВ «Реєстрація з ПДВ» у режимі «Реєстрація МД» за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року сума ПДВ із ввезених на митну територію України товарів становила «мінус» 646623 грн. Зазначена від`ємна сума, як вказує відповідач виникла у зв`язку із прийняттям митним органом аркушів коригування митних декларацій.

Відповідач вважає, що правомірно визначив податкове зобов`язання позивачу, оскільки відмінності у податковій звітності платника та системі електронного адміністрування податку на додану вартість вказують на некоректне відображення показників у звітності платника.

Тому, відповідач у апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції не дослідив факту вчиненого позивачем податкового правопорушення.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що клопотання сторін про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України на території України карантину з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції, на думку апеляційного суду, необхідно залишити без задоволення, оскільки відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, в той час як матеріли адміністративної справи чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування містяться у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, а також у апеляційній скарзі, а тому є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 22 березня 2019 року Головне управління ДФС в Івано-Франківській області провело камеральну (електронну) перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТзОВ «Квант-Енерджі» за січень 2019 року.

За результатами перевірки відповідач склав акт № 562/09-19-52-12/40817040 від 22.03.2019 року, у якому зафіксував порушення позивачем п.123.1 ст. 123 глави 11 розділу II Податкового кодексу України, у зв`язку із заниженням суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень 2019 року на 855 390,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2019 року, на підставі якого збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1069237,50 грн., в тому числі за основним податковим зобов`язанням на суму 855390,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 213847,50 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самостійно відкоригував ТзОВ «Квант-Енерджі» суму ліміту в СЕА ПДВ на суму 855 389,48 грн. та донарахував податковий кредит на підставі аркушів коригування в сумі 518 113,38 грн., проте податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2019 року не скасував.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 77 МК України імпорт це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Статтею 194 ПК України визначено, що операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операції, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковується за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 ПК України, яка є основною. Податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів.

Відповідно до пункту 1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до пункту 1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операції, зокрема з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пункту 8 статті 187 ПК України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари та основні фонди почали використовуватися у оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного періоду.

Апеляційний суд встановив те, що ТзОВ «Квант-Енерджі» подало ряд митних декларацій, зокрема: № UA101020/2018/20096 від 01.11.2018 року; № UA101020/2018/19992 від 31.10.2018 року; № UA101020/2018/19966 від 31.10.2018 року; № UA101020/2018/19864 від 30.10.2018 року; № UA101020/2018/19722 від 27.10.2018 року; № UA101020/2018/19712 від 26.10.2018; № UA101020/2018/19692 від 26.10.2018 року.

Митні оформлення по вказаним деклараціям здійснювались із застосуванням фінансових гарантій, що передбачено частиною 7 статті 55 МК України. У зазначених митних деклараціях з кодом 55 зазначено суми митних платежів, які виступають лише як гарантія на момент оформлення митної декларації. Такі суми ще не перераховано до бюджету.

Відповідно до частини 7 вказаної статті, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною 8 статті 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У зв`язку із спливом терміну, встановленого частиною 8 статті 55 Митного кодексу України, кошти фінансової гарантії з депозитного рахунку митниці перераховані до Державного бюджету.

30.01.2019 року кошти перераховані наступним чином: за митними деклараціями № UA101020/2018/019722 від 27.10.2018 року, № UA101020/2018/019864 від 30.10.2018 року, № UA101020/2018/019992 від 31.10.2018 року - код бюджетної класифікації податку 15010100, вид платежу 020, сума 144063,72 грн.; код бюджетної класифікації податку 14070100, вид платежу 028, сума 211621,31 грн.

31.01.2019 року кошти перераховані наступним чином: № UA101020/2018/019692 від 26.10.2018 року, № UA101020/2018/019712 від 26.10.2018 року, № UA101020/2018/019966 від 31.10.2018 року, № UA101020/2018/020096 від 01.11.2018 року - код бюджетної класифікації податку 15010100, вид платежу 020, сума 158809,71 грн.; код бюджетної класифікації податку 14070100, вид платежу 028, сума 306492,07 грн.

Всього перераховано 820 986,81 грн. з них ПДВ (код платежу 028) 518 113,38 грн.

Тобто, станом на 30.01.2019 року позивач додатково отримав право на податковий кредит в сумі 211 621,31 грн., 31.01.2019 року в сумі 306492,07 грн.

Крім того, 16 квітня 2019 року позивач отримав аркуші коригування до зазначених митних декларацій, які складені для відображення нових відомостей про товари, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення.

У аркушах коригування відображені наступні суми які додатково донараховані і перераховані до Державного бюджету: № UA101020/2018/20096 від 01.11.2018 року (сума коригування, вид платежу 020) - 23694,39 грн. (сума коригування, вид платежу 028) 52127,65 грн.; № UA101020/2018/19992 від 31.10.2018 року (сума коригування, вид платежу 020) 7520,81 грн., (сума коригування, вид платежу 028) 47640,41 грн.; № UA101020/2018/19966 від 31.10.2018 року (сума коригування, вид платежу 020) 79801,98 грн., (сума коригування, вид платежу 028) - 175564, 36 грн.; № UA101020/2018/19864 від 30.10.2018 року (сума коригування, вид платежу 020) 96527,64 грн., (сума коригування, вид платежу 028) 137899,36 грн.; № UA101020/2018/19722 від 27.10.2018 року (сума коригування, вид платежу 020) 40015,27 грн., (сума коригування, вид платежу 028) 57176,17 грн.; № UA101020/2018/19712 від 26.10.2018 року (сума коригування, вид платежу 020) 23989,32 грн., (сума коригування, вид платежу 028) 34277,35 грн.; № UA101020/2018/19692 від 26.10.2018 (сума коригування, вид платежу 020) 31324,02 грн., (сума коригування, вид платежу 028) 44522,71 грн.

Апеляційний суд зазначає, що правові основи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ (далі СЕА ПДВ) регулюються статтею 200-1 ПК України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569 (далі Порядок № 569).

СЕА ПДВ працює виключно в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 ПК України та Порядку № 569 і не допускає ручного втручання в її роботу.

Однак, відповідно до даних електронного кабінету платника податків в СЕА ПДВ зазначені аркуші коригування 30.01.2019 року проходять наступним чином: (дата операції) 30.01.2019 року 17:00:59 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19712 (дата документа) - 26.10.2018 року 18:19:16 (сума операції) - 134936,15 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 16:57:06 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19692 (дата документа) - 26.10.2018 року 17:35:04 (сума операції) - 179246,07 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 16:30:41 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/20096 (дата документа) - 01.11.2018 18:07:23 (сума операції) - 96843,84 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 10:45:16 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19722 (дата документа) - 27.10.2018 року 11:27:42 (сума операції) - 282255,77 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 10:42:11 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19992 (дата документу) - 30.10.2018 року 16:13:43 (сума операції) - 47640,41 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 10:38:29 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19966 (дата документу) - 31.10.2018 року 15:42:14 (сума операції) - 326088,55 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 07:00:41 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19992 (дата документу) 31.10.2018 року 16:13:43 (сума операції) - 16545,78 грн.; (дата операції) 30.01.2019 року 07:30:39 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19864 (дата документу) - 30.10.2018 року 15:07:36 (сума операції) - 13899,36 року; (дата операції) 30.01.2019 року 07:30:39 (тип операції) реєстрація митної декларації (номер документу) - UA101020/2018/19722 (дата документу) - 27.10.2018 року 11:27:42 (сума операції) - 57176,17 року.

Всього у сумі 855389,48 грн.

Внаслідок цього позивачу зменшено суму ліміту в СЕА ПДВ на 855 389,48 грн.

Таким чином, відповідач самостійно відкоригував ТзОВ «Квант-Енерджі» суму ліміту в СЕА ПДВ на 855 389,48 грн. та донарахував податковий кредит за зазначеними вище аркушами коригування в сумі 518 113,38 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2019 року є протиправним, а тому його необхідно скасувати.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відкоригувати суму ліміту в СЕА ПДВ на 855 389,48 грн. та зобов`язання донарахувати податковий кредит, на підставі аркушів коригування, в сумі 518 113, 38 грн. то в задоволенні таких вимог необхідно відмовити, оскільки 09.11.2019 року відповідач самостійно відкоригував ТзОВ «Квант-Енерджі» суму ліміту в СЕА ПДВ на 855 389,48 грн. та донарахував податковий кредит, в сумі 518 113,38 грн.

Сторонами ця обставина не заперечується.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року в справі № 300/1529/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 27.05.2020 року