Справа № 420/2563/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2563/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року, стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 107677,12 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року, стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 107677,12 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу, який з 24.09.2014 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 року по 30.11.2019 року. Позивач 12.11.2019 року звернулась із заявою до військової частини НОМЕР_1 з приводу врегулювання питання щодо виплати індексації грошового забезпечення, однак відповідач у своїй відповіді на заяву позивача зазначив, що індексація грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 30.11.2018 року не виплачувалась, а з 01.12.2018 року по 30.11.2019 року сума нарахованої та виплаченої індексації за вказаний період складає 1645,81 грн. Відповідно до пояснень командування військової частини НОМЕР_1 виплата індексації грошового забезпечення призупинена відповідно до роз`яснення ДФ МОУ від 10.02.2016 року №248/3/9/1/108. Позивач вважає дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення протиправними, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Представник відповідача 21.04.2020 року за (вхід.№16153/20) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що кошти на виплату індексації в зазначений період були відсутні. Відповідно до вимог статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів, проведення індексації грошових коштів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Відповідач у відзиві також вказує, що не маючи відповідного фінансування та відповідних вказівок і роз`ясень Департаменту фінансів Міністерства оборони України військова частина НОМЕР_1 не мала правових підстав для здійснення виплати позивачеві індексації в період, зазначений в позовних вимогах, а тому відсутні правові підстави для визнання неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, відповідач вважає, що його дії законні та обгрунтовані, які прийняті на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач ОСОБА_1 , з 24.09.2014 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . В період з 29.07.2017 року по 26.06.2018 року та в період з 25.09.2018 року по 30.01.2019 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною. У період проходження позивачем військової служби, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 01.12.2015 року по 30.11.2019 року, не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення. Позивач у позові також вказує, що індексація грошового забезпечення йому не виплачена станом і на день подання позову, що підтверджується копією довідки про додаткові види грошового забезпечення.

12.11.2019 року позивачем було подано заяву до військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 року по теперішній час. Проте, у відповіді військової частини НОМЕР_1 було зазначено, що індексація грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 30.11.2018 року не виплачувалась, а з 01.12.2018 року по 30.11.2019 року сума нарахованої та виплаченої індексації за вказаний період складає 1645,81 грн. Відповідно до пояснень командування військової частини НОМЕР_1 виплата індексації грошового забезпечення призупинена відповідно до роз`яснення ДФ МОУ від 10.02.2016 року №248/3/9/1/108.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Позивачу за період з 01.12.2015 року по 30.11.2019 року індексація грошового забезпечення виплачувалась не в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 року №1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів, (ст.9 Закону).

Відповідно до статті 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року №2017-III - індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п.6 Порядку Проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік .

Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно- правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінет) Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Поряд із цим, позивачу у період з 01.12.2015 року по 30.11.2019 року індексація не нараховувалася та не виплачувалася в повному розмірі, що підтверджується наявним у матеріалах справи роздруківкою нарахувань і виплат.

Що стосується посилання представника відповідача на відсутність фінансових ресурсів для виплати у період з 01.12.2015 року по 30.11.2019 року індексації, то суд зазначає таке.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Кечко проти України зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Враховуючи вищевикладене, складна фінансово-економічна ситуація в державі жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, суд дійшов висновку, що позивач має право на нарахування та отримання виплати з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 30.11.2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом саме визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 107677,12 грн.

Зазначені позовні вимоги заявлені з огляду на самостійно здійснений позивачем розрахунок індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Позовні вимоги щодо стягнення визначеної позивачем суми індексації грошового забезпечення, суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки визначення суми для нарахування та сплати індексації за відповідний період, встановлений судом, віднесено до компетенції відповідача.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України цієї ж статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

На підставі вищенаведеного, з метою належного захисту прав позивача, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року.

Згідно із ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року, стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 107677,12 грн., підлягають частковому задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.07.2017 року, з 27.06.2018 року по 24.09.2018 року та з 31.01.2019 року по 30.11.2019 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С.Єфіменко

.