Справа № 540/1154/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1154/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Дніпровський ВДВС) відповідно до якого просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 51766083 від 27.04.2020 р., винесену державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

2. Визнати протиправною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо не повернення стягувану виконавчого документа № 755/5483/15-ц , виданого Дніпровським районним судом м. Києва 06.05.2015 року за заявою стягувана на підставі п.1 ч.І ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути стягувачу виконавчий документ № 755/5483/15-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 06.05.2015 року за заявою стягувача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

3. Визнати протиправною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо не зняття арешту з рухомого та нерухомого майна позивача та зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 .

Ухвалою суду по вимозі викладеній у другому пункті позовних вимог провадження про справі закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки оскаржувана бездіяльність виправлена суб`єктом владних повноважень і підстави для визнання такої бездіяльності протиправною відсутні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 28.07.2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження №51766083 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до рішення третейського суду за виконавчим листом № 755/5483/15 виданим 25.05.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва боргу у розмірі 510 727,80 грн. 24 грудня 2019 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» направило до відповідача лист в якому повідомило, що товариство є правонаступником всього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанку» та заяву про повернення виконавчого документа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», про винесення постанови про повернення стягувачу виконавчого документа та надання письмового звіту про використання авансового внеску в рамках виконавчого провадження.

27.04.2020 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 51766083 про стягнення виконавчого збору на суму 51 0727,89 грн., яка є протиправною оскільки жодних виконавчих дій не учинялось і стягнення за виконавчим документом не відбувалось. Відповідач не повертає стягувачу виконавчий документ, не знімає арешт з майна та не закриває виконавче провадження. Зазначені дії та бездіяльність є протиправною, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнають оскільки виконавчий збір не сплачено. 26.05.2020 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач зазначив, що згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом арешт з майна не знімається. Чинним законом не передбачено зняття арешту з майно боржника зв`язку з тим, що виконавчий збір не сплачено.

Судом встановлені такі обставини по справі.

За заявою ПАТ «Укрсоцбанку» 28.07.2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження № 51766083 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до рішення третейського суду за виконавчим листом № 755/5483/15 виданим 25.05.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва боргу у розмірі 510 727,80 грн.

06.11.2015 року державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ відповідно до постанови ВП № 49257695 на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 накладено арешт в межах суми боргу за виконавчим листом № 755/5483/15 виданим 25.05.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва боргу у розмірі 510 727,80 грн.

25.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ відповідно до постанови ВП № 49257695 за виконавчим листом № 755/5483/15 виданим 25.05.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва боргу у розмірі 510 727,80 грн. накладено арешт на кошти що містяться на рахунку р/р НОМЕР_1 в ПАТ "А-Банк".

24 грудня 2019 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» направило до державної виконавчої служби лист в якому повідомило, що товариство є правонаступником всього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанку» та просить про повернення виконавчого документа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та надати письмовий звіт про використання авансового внеску в рамках виконавчого провадження.

27.04.2020 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 51766083 про стягнення виконавчого збору на суму 51 0727,89 грн., що є предметом судового спору.

26.05.2020 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У матеріалах виконавчого провадження які надані суду в копіях відповідачем відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 49257695, що приймалась ВДВС Суворовського РУЮ, але ця постанова не є предметом оскарження і що таке провадження було відкрито не оспорюється сторонами та підтверджується наданими доказами.

Крім того, відповідачем не спростовує твердження позивача, що за виконавчим провадженням № 51766083 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до рішення третейського суду за виконавчим листом № 755/5483/15 виданим 25.05.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва боргу у розмірі 510 727,80 грн. жодних сум не стягнуто.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, що стягнення виконавчого збору здійснюється незалежно від результатів його виконання у розмірі 10 % від суми стягнення. Також зазначає, що ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" не передбачено зняття арешту з майна боржника у зв`язку з тим, що виконавчий збір не сплачено.

Дослідивши позиції сторін та проаналізувавши надані ними письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правові відносини по примусовому виконанню судових рішень унормовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-УІІІ (далі - Закон України №1404-VІІІ)

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної правової норми встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 42 Закону України № 1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувана; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Закону України № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із частиною 5 статті 27 Закону України № 1404-VШ виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду з порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень ; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також частиною 9 цієї правової норми передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункта 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункт 1 частини 1 статті 37 Закону України № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини 5 цієї правової норми повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами частини 3 статті 40 Закону України № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону). 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Позивач звернувся до суду з позовом 06.05.2020 року та зазначав, що постанова про стягнення виконавчого збору від 27.04.2020 року винесена з порушенням указаної норми закону, адже виконавче провадження не закінчено, виконавчий документ стягувану не повернуто.

Як встановлено судом, відповідач 26.05.2020 року прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження та повернув виконавчий лист стягувачу. Але як слідує з матеріалів виконавчого провадження та відзиву відповідача жодних сум не стягнуто та яких-небудь виконавчих дій крім накладення арешту на майно та кошти не здійснено.

ВП Верховного Суду розглядаючи аналогічний спір у справі № 2540/3203/18 (постанова від 11.03.2020) зазначила наступне.

Закон України № 1404-VІІІ є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій. Натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), розробленою відповідно до законів № 1403-VІІІ і № 1404-VІІІ яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України № 1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Положення частини 3 статті 40 Закону України № 1404-VІІІ зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Наведені положення кореспондуються з нормою абзацу 4 пункту 8 розділу III Інструкції.

Натомість частина 2 статті 27 Закону України № 1404-УІІІ передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

При цьому пункт 21 розділу III Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону України № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною 1 статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувана суми за виконавчим листом.

За таких обставин, при стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону України № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Отже, умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Оскільки стягнення заборгованості з боржника за пред`явленим до примусового виконання виконавчим документом в ході здійсненого державним виконавцем виконавчого провадження фактично не відбулось, то у державного виконавця не було підстав для стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 51 072,78 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 51766083 від 27.04.2020 р., винесену державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягають задоволенню.

Суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , а також з його рахунків, оскільки суд визнає протиправною постанову про стягнення виконавчого збору на виконання якої як зазначив відповідач накладений арешт не знімався.

Судові витрати с у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача в повному розмірі.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 51766083 від 27.04.2020 р., винесену державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо не зняття арешту з рухомого та нерухомого майна позивача та зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) накладений 06.11.2015 та 25.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ відповідно до постанов ВП № 49257695.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 2522,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 105000000