Справа № 200/450/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 р. Справа№200/450/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 27 вересня 2019 року № 1831 про відмову у призначені йому пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18 вересня 2019 року № 2464, зарахувавши до пільгового стажу з повним робочим днем в шахті відповідно до належним чином оформлених записів у його трудовій книжці періоди роботи: з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року, з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року, з 5 серпня 1991 року по 22 липня 1996 року на підприємстві «Шахта Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»; з 9 вересня 1996 року по 30 червня 2000 року, з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року, з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року на підприємстві Шахта ім. С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»; з 1 березня 2014 року по 31 березня 2015 року на підприємстві Шахта ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»; з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року на підприємстві відокремлений підрозділ «Шахта ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит», з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року - період військової служби в лавах радянської армії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за час своєї трудової діяльності набув право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку згідно із чинним законодавством, у зв`язку із чим 18 вересня 2019 року звернувся до відповідача із заявою № 2464 та належним пакетом документів, в тому числі трудовою книжкою, копією військового квитка, копією диплому про навчання в Донецькому технікумі промислової автоматики, тощо.

Рішенням від 27 вересня 2019 року відповідач відмовив йому в призначені пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах.

За висновками відповідача страховий стаж позивача складає 18 років 4 місяці 16 днів, а стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, складає 4 роки 9 місяців 18 днів. Також зі змісту рішення вбачається, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи позивача з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року; з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року; з 5 серпня 1991 року по 22 липня 1996 року на підприємстві «Шахта Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»; з 9 вересня 1996 року по 30 червня 2000 року; з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року; з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року на підприємстві «Шахта імені С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» - оскільки відсутні довідки на підтвердження пільгового стажу.

Крім цього, позивач зазначає, що відповідачем розглядався його трудовий стаж лише до 28 лютого 2014 року, що не відповідає записам у його трудовій книжці, відповідно до якої позивач працював на підприємстві «Шахта імені С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» на роботах з повним робочим днем по 31 березня 2015 року, але в рішенні стосовно цього періоду роботи роз`яснень немає, так само, як і про період роботи з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року у ВП «Шахта імені Л.І. Лутугіна» ДП «Торезантрацит».

Також до загального страхового стажу не зараховані періоди навчання позивача у Донецькому технікуму промислової автоматики з 1 вересня 1986 року по 21 червня 1991 року, а до пільгового стажу - період військової служби в лавах радянської армії з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року; про підстави такого не зарахування в спірному рішенні нічого не зазначено.

Позивач вважає рішення відповідача незаконним та необґрунтованим, оскільки при його прийнятті управлінням безпідставно проігноровані записи в трудовій книжці позивача, які у повній мірі підтверджують наявність у нього трудового стажу, необхідного для призначення йому пільгової пенсії (а.с. 1-4).

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

28 вересня 2019 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

При аналізі поданої заяви та доданих до неї документів, зокрема трудової книжки, управлінням була встановлена відсутність необхідного стажу, оскільки трудова книжка позивача не містить всіх необхідних даних для визначення пільгового характеру роботи.

До пільгового стажу не зараховано наступні періоди роботи позивача: з 21 травня 1990 по 13 липня 1990 року, з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року, з 5 серпня 1991 року по 22 липня 1996 року на підприємстві «Шахта «Калинівська Східна» ДП «Макіїввугілля»; з 9 вересня 1996 року по 30 червня 2000 року, з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року та з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року на підприємстві «Шахта ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» - оскільки не були надані пільгові довідки та документи щодо атестації робочих місць, на яких працював позивач.

Щодо зарахування періодів роботи з 1 березня 2014 року по 31 березня 2015 року на ВП «Шахта ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» та з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року на ВП «Шахта ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» відповідно до записів у трудовій книжці, відповідач зазначає, що на період звернення із заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних зі системи персоніфікованого обліку відомостей, сформованих 23 вересня 2019 року по підприємству «Шахта ім.С.М.Кірова», остання інформація наявна за жовтень 2014 року; по відокремленому підрозділу «Шахта ім. Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року - відомості у системі відсутні.

Відповідно до вимог діючого законодавства органи Пенсійного фонду обчислюють трудовий стаж за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також у відзиві зазначено, що 15 березня 2017 року під натиском протиправного впливу представників так званої «ДНР» було втрачено контроль над майном підприємств, що знаходились на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі, що унеможливлює здійснення останніми господарської діяльності, у зв`язку із чим вимоги позивача щодо зарахування періоду роботи на «Шахті ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит та у ВП «Шахта ім. С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» (з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року та з 1 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року відповідно) є незаконними.

Вказано, що законодавством передбачено однією із підстав для зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, є проведення атестації робочих місць, на яких працювала особа, натомість за спірні періоди позивачем не надані накази про атестацію робочих місць.

Щодо посилання на те, що його трудова книжка містить всі необхідні дані для підтвердження відповідного стажу відповідач зауважує, що трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи, а не пільгового.

Стосовно періоду навчання вказує, що позивачем не додана вкладка до диплому та довідка про період навчання позивача, на підставі чого управлінням не зараховано до страхового та пільгового стажу період навчання позивача у Донецькому технікумі промислової автоматики.

Період проходження позивачем військової служби не включений до пільгового стажу у зв`язку із тим, що позивач на час призову на військову службу не навчався у ПТУ та не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також зазначає, що, згідно військового квитка період на дійсній військовій службі з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року не включено до розрахунку пільгового стажу, так як до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зараховується тільки строкова військова служба згідно Закону України від 2 червня 2005 року № 2636-ІV «Про внесення змін до деяких законів України» (а.с. 34-39).

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 26-27).

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17 березня 2020 року (а.с. 52).

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року підготовче засідання у справі відкладено до 15 квітня 2020 року (а.с. 57).

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року закрито підготовче засідання; розгляд справи по суті призначено на 13 травня 2020 року о 16-30 год (а.с. 63).

13 травня 2020 року позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились; про місце, дату, час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Одночасно із позовними вимогами ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому порядку (а.с. 4).

Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про місце, дату та час проведення судового засідання та наявність клопотання позивача про розгляд справи за його відсутність, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 6-10).

Відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції (а.с. 28-29).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач 18 вересня 2019 року звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 2464 про призначення пенсії за віком, до якої додав копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію довідки ВПО від 18 вересня 2019 року № 1428-, копію паспорту, копію трудової книжки, копію диплому та копію військового квітка (а.с. 43, 34, 41).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, копія якої міститься в матеріалах справи, позивач у спірні періоди:

- з 21 травня 1990 року по 2 липня 1990 року працював учнем гірника підземного з ремонту гірничих виробіток другого розряду з повним робочим днем у шахті для проходження виробничої практики на «Шахті Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

- з 2 липня 1990 року по 13 липня 1990 року працював гірником підземним з ремонту гірничих виробіток другого розряду з повним робочим днем у шахті на «Шахті Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

- з 17 грудня1990 року по 30 квітня 1991 року працював гірником підземним по ремонту гірничих виробіток другого розряду з повним робочим днем у шахті для проходження виробничої практики;

- з 1986 року по 1991 рік - навчався в Донецькому технікумі промислової автоматики;

- з 5 серпня 1991 року по 29 листопада 1994 року працював гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті на «Шахті «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

- 30 листопада 1994 року по 22 липня 1996 року працював прохідником підземним (четвертого та п`ятого розряду) з повним робочим днем у шахті на «Шахті Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

- з 9 вересня 1996 року по 13 серпня 1997 року працював гірником з ремонту гірничих виробіток третього розряду з повним робочим днем у шахті на Виробничому об`єднанні з видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахта ім. С.М. Кірова;

- з 14 серпня 1997 року по 31 липня 2000 року працював прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті на Виробничому об`єднанні з видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахта ім. С.М. Кірова;

- з 12 вересня 2000 року по 29 липня 2003 року працював прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті на Виробничому об`єднанні з видобутку вугілля «Макіїввугілля» Шахта ім.С.М.Кірова;

- з 2 березня 2009 року по 6 липня 2009 року працював гірським майстром з повним робочим днем у шахті на ВП «Шахта ім. С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля»;

- з 7 липня 2009 року по 22 вересня 2009 року працював прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта ім. С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля»;

- з 23 вересня 2009 року по 31 березня 2015 року працював прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті на ВП «Шахтоуправління ім.С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» (ВП «Шахта ім. С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» реорганізовано згідно наказу ДП «Макіїввугілля» від 23 січня 2013 року № 21 в ВП «Шахтоуправління ім.С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля»);

- з 9 лютого 2017 року по 28 березня 2017 року працював учнем машиніста підземних устаткувань на ділянці з видобутку вугілля № 1 на Орендне підприємство «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит»;

- з 29 березня 2017 року по 19 листопада 2018 року працював машиністом підземних устаткувань третього розряду на ділянці з видобутку вугілля № 1 на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит»;

- з 20 листопада 2018 року по 16 січня 2019 року працював учнем гірського монтажника розряду на ділянці з видобутку вугілля з повним робочим днем під землею на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит»;

- з 17 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року працював горським монтажником четвертого розряду на ділянці з видобутку вугілля № 1 з повним робочим днем під землею на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит»;

- з 1 березня 2019 року по 26 липня 2019 року працював горським монтажником п`ятого розряду на ділянці з видобутку вугілля № 1 з повним робочим днем під землею на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит».

Суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 не містить відомостей стосовно проходження останнім військової служби.

Разом із цим, відповідно до копії військового квитка, Серії НОМЕР_2 , наданого позивачем до заяви, ОСОБА_1 з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року проходив військову службу в лавах радянської армії (а.с. 19).

Відповідно до копії диплому Серії НТ № НОМЕР_3 від 21 червня 1991 року, доданого позивачем до заяви, ОСОБА_1 в 1986 році вступив до Донецького технікуму промислової автоматики і в 1991 році закінчив повний курс технікуму за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ, здобувши кваліфікацію гірського техніка (а.с. 23).

Суд зазначає, що записи про необхідність надати додаткові документи у розписці-повідомленні відсутні (зв.бік а.с. 43).

Рішенням від 27 вересня 2019 року № 1831 ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за віком з тих підстав, що при розрахунку стажу було встановлено, що він має загальний стаж роботи 18 років 4 місяці 16 днів, пільговий (за списком № 1) - 4 роки 9 місяців 18 днів.

Як зазначено у рішенні до пільгового стажу позивача не зараховано, періоди його роботи:

- з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року; з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року; з 5 серпня 1991 року по 22 липня 1996 року - на «Шахті «Калинівська Східна» ДП «Макіїввугілля», оскільки ОСОБА_1 не надані пільгові довідки та документи щодо атестації робочих місць;

- з 9 вересня 1996 року по 30 червня 2000 року; з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року; з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року - на «Шахті ім. С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» також у зв`язку із ненаданням пільгових довідок та документів щодо атестації робочих місць (а.с. 41).

Разом із цим згідно матеріалів справи:

- до загального страхового стажу (та, відповідно, і до пільгового стажу) позивача не було зараховано також: період його навчання в Донецькому технікуму промислової автоматики у 1986 - 1991 роках, період роботи після 28 лютого 2014 року (з 1 березня 2014 року по 31 березня 2015 року на ВП «Шахта ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля», період роботи на ВП «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року;

- до пільгового стажу не було зараховано період військової служби в лавах радянської армії з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року (зв.бік а.с. 42).

У спірному рішенні причини такого не зарахування не зазначені, але у відзиві на позов відповідач вказує, що станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії в Системі персоніфікованого обліку відомостей остання інформація по «Шахті ім.С.М.Кірова» наявна за жовтень 2014 року; по ВП «Шахта ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» інформації за період з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року немає.

Згідно ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі наданих документів.

Період роботи позивача на «Шахті ім.С.М.Кірова» з 1 березня 2014 року по 31 жовтня 2014 року не зарахований до страхового стажу позивача у зв`язку із відсутністю страхових внесків, а періоди з 1 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року - у зв`язку із відсутністю будь-якої інформації у в системі персоніфікованого обліку; період роботи на ВП «Шахта ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року - у зв`язку із відсутністю інформації в системі персоніфікованого обліку (зв.бік а.с. 35 - а.с. 36).

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання в Донецькому технікуму промислової автоматики з 1 вересня 1986 року по 21 червня 1991 року, у відзиві на позов зазначено, що у дипломі позивача не зазначена тривалість його навчання, а довідка, передбачена Порядком № 637, із зазначенням вказаних періодів, управлінню не надавалась.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду військової служби відповідач вказує, що оскільки на час призову на військову службу позивач не навчався у ПТУ та не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період служби не включено до пільгового стажу позивача (зв.бік а.с. 37, а.с. 38).

Будучи не згодним із відмовою у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду із даним позовом (а.с. 1-5).

Суд зазначає, що відповідачем не оспорюється той факт, що позивач протягом спірних періодів займав посади, включені до переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (список № 1).

Спірним питання в межах спірних правовідносин є правомірність/неправомірність не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача (за списком № 1) у зв`язку із (відповідно до змісту спірного рішення та відзиву на позов):

- відсутністю у трудовій книжці позивача всіх необхідних даних для визначення пільгового характеру роботи (не були надані пільгові довідки за вказані періоди та накази про атестацію робочих місць) за періоди з:

з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року на «Шахті «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року на «Шахта «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

з 5 серпня 1991 року по 22 липня 1996 року на «Шахті «Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля»;

з 9 вересня 1996 року по 30 червня 2000 року на «Шахті ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»;

з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року на «Шахті ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»;

з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року на «Шахті ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»;

- у зв`язку із несплатою страхових внесків за період з 1 березня 2014 року по 31 березня 2015 року на «Шахті ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»;

- через відсутність інформації про застраховану особу в Системі персоніфікованого обліку відомостей за період з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року на «Шахті ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит»,;

- період військової служби в лавах радянської армії з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року, оскільки станом на час призову на службу позивач не навчався у професійному технічному училищі та не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також спірним питання є не зарахування до загального страхового стажу позивача періодів його роботи на «Шахті ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» з 1 березня 2014 року по 31 жовтня 2014 року (у зв`язку із відсутністю страхових внесків), з 1 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року (у зв`язку із відсутністю інформації у в системі персоніфікованого обліку), на ВП «Шахта ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року (у зв`язку із відсутністю інформації в системі персоніфікованого обліку), а також період навчання в Донецькому технікуму промислової автоматики у 1986 - 1991 роках - у зв`язку із відсутністю інформації щодо періодів навчання.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 25 років при призначенні пенсії в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абз. 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу […] з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені періоди, з яких складається страховий стаж.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ), положення якої кореспондуються зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 10 Порядку № 383 підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

В п. 1 Порядку № 637 також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (згідно додатку до постанови № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Проаналізувавши наведені норми суд дійшов висновку, що відповідно до чинного законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з доданої позивачем до заяви трудової книжки, позивач в межах спірних періодів:

- з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року, з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року, з 5 серпня 1991 року по 22 липня 1996 року - працював на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1, на «Шахті Калинівська-Східна» ДП «Макіїввугілля» п о в н и й робочий день під землею (а.с. 14-15);

- з 9 вересня 1996 року по 30 червня 2000 року, з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року, з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року, з 1 березня 2014 року по 31 березня 2015 року - працював на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1, на «Шахті ім. С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» (реорганізоване у ВП «Шахтоуправління ім.С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля») п о в н и й робочий день під землею (а.с. 17-18);

- з 9 лютого 2017 року з 20 листопада 2018 року по 26 липня 2019 року на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» працював на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1, на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» п о в н и й робочий день під землею.

Отже, трудова книжка позивача містить необхідні відомості щодо зайнятості позивача у вказані періоди повний робочий день на посадах, віднесених до списку № 1.

Разом із цим, щодо періоду роботи позивача з 9 лютого 2017 року до 19 листопада 2018 року на Орендному підприємстві «Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит» трудова книжка не містить відомостей про те, що в зазначений період часу позивач виконував роботи повний робочий день у шахті, тобто, зайнятість позивача на вказаній роботі у зазначений період повний робочий день не підтверджена наданими позивачем документами (трудовою книжкою).

Щодо іншої умови зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу за списком № 1 - документального підтвердження проведення атестації робочих місць, на яких працював позивач, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 до 21 серпня 1992 року проведення атестації робочих місць не вимагалось.

Отже, певні зі спірних періодів роботи позивача: з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року, з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року, з 5 серпня 1991 року по 20 серпня 1992 року - мають бути зараховані до пільгового стажу позивача (за списком № 1) без надання уточнюючих довідок та наказів про атестацію робочих місць.

Відповідно, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо періодів роботи позивача після 21 серпня 1992 року, суд зазначає, що підтвердження проведення атестації робочих місць для призначення пільгової пенсії за списком № 1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV та п. 3 Порядку № 383 із зазначеної дати є обов`язковим.

Згідно п. 10 Порядку № 383 та п. 1 Порядку № 637 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати […] виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності […] відповідних записів у трудовій книжці.

Відповідно до пунктів 4.1 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи документи, підтверджуючи проведення атестації робочих місць, на яких позивач працював протягом спірних періодів після 21 серпня 1992 року, відповідачу 18 вересня 2019 року не надавались (доказів на підтвердження зворотного суду не надано).

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що за відсутності у пенсійного органу зазначених вище документів (уточнюючих довідок та/або копій наказів щодо атестації робочих місць за період після 21 серпня 1992 року) робочий стаж ОСОБА_1 після 21 серпня 1992 року не міг бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача за списком № 1.

Отже, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи: з 21 серпня 1992 року по 22 липня 1996 року, з 9 вересня 1996 року по 30 червня 200 року, з 1 січня 2011 року по 31 січня 2013 року, з 1 лютого 2013 року по 28 лютого 2014 року, з 1 березня 2014 року по 31 березня 2015 рку, з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року - задоволенню не підлягають.

Разом із цим суд вважає за необхідне зазначити, що згідно абзаців 1 та 3 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, далі - Порядок № 22-1), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою; заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються у відповідному журналі. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.2 цього ж Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно абз. 2 п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до п. 3.3 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, надає […] допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку (в тому числі непрацюючим особам, які звернулись за призначенням пенсії), щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Як вже зазначалось судом, 18 вересня 2019 року відповідачем при прийомі документів від позивача не вимагалось надати у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткові документи (у наданій суду розписки-повідомленні відсутні записи про це), а також у суду відсутні будь-які інші докази на підтвердження виконання управлінням приписів пунктів 1.7 та 3.3 Порядку № 22-1 щодо надання допомоги громадянам в одержанні необхідних документів для призначення пенсії.

Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача від 18 вересня 2019 року не були в повній мірі дотримані нормативно-правові приписи Порядку № 22-1 та не враховані всі обставини.

Враховуючи наведене вище, рішення відповідача від 27 вересня 2019 року № 1831 про відмову в призначенні пенсії позивачу прийнято без дотримання нормативно-правових приписів та без врахування всіх обставин, а тому є необґрунтованим та протиправним, отже, підлягає скасуванню.

Також з приводу посилання відповідача на несплату страхових внесків за позивача його працедавцем у період з 1 березня 2014 року по 31 березня 20115 року на «Шахті ім.С.М.Кірова» (ВП «Шахтоуправління ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля»), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже вказувалось судом, частиною 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно ст. 20 Закону № 1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Так, згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) страхувальником (код 38519860, ВП «Шахтоуправління ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля», у період з 1 березня 2014 року по 31 жовтня 2014 року заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачувались (а.с. 44).

Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період за наявності відомостей, які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом із цим відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, за висновком суду свідчить про відсутність підстав для зарахування вказаних періодів до страхового стажу особи згідно Закону № 1058-IV.

Згідно даних підсистеми ІКІС ПФУ: Відомості з реєстру страхувальників Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління ім.С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» має юридичну адресу Донецька область, м. Макіївка, р-н Совєтський, с. Свердлова, останній звіт з ЄСВ - за жовтень 2014 року, зв.бік а.с. 47).

Дані щодо страхувальника з назвою: «Відокремлене Шахтоуправління ім.Л.І.Лутугіна» ДП «Торезантрацит», «Донецька Народна Республіка», з кодом 36130249 (зазначеним на печатці у трудовій книжці позивача, а.с. 18) - підсистема ІКІС ПФУ: Відомості з реєстру страхувальників та Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - не містить.

Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обґрунтованості доводів позивача про наявність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 1 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року та з 9 лютого 2017 року по 26 липня 2019 року.

Щодо правомірності/не правомірності не зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання в Донецькому технікуму промислової автоматики у 1986 - 1991 роках у зв`язку із відсутністю інформації щодо періоду навчання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача (запис № 16) у період 1986 - 199 роки ОСОБА_1 навчався в Донецькому технікумі промислової автоматики (а.с. 15).

Відповідно до диплому позивача № 88730, Донецький технікум промислової автоматики він закінчив 21 червня 1991 року (дата видачі диплому, а.с. 23).

З 5 серпня 1991 року позивач почав працювати гірським майстром підземним з повним робочим днем в шахті (а.с. 15).

Отже, період після закінчення навчання та влаштуванням на роботу за спеціальністю не перевищує трьох місяців.

Відповідно, період навчання позивача в Донецькому технікуму промислової автоматики має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Щодо посилання відповідача на те, що диплом не містить точного періоду навчання ОСОБА_1 , суд зазначає, що згідно п. 27 Порядку № 637 у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним

вважається 15 число відповідного місяця.

Отже, за умовну дату початку навчання мала бути узята дата - 1 липня 1986 року.

Разом із цим суд зазначає, що у період з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року позивач проходив службу у лавах Радянської армії (а.с. 19-22).

Отже, враховуючи приписи п. 27 Порядку № 637, відповідно до наданих документів, періодами навчання позивача у Донецькому технікуму промислової автоматики є: з 1 липня 1986 року по 15 жовтня 1986 року (точне число жовтня місяця припинення навчання перед службою в армії не відоме, тому згідно п. 27 Порядку № 637 такою датою має вважатись саме 15 жовтня 1986 року) та з 15 грудня 1988 року (точне число поновлення навчання після служби в армії не відоме) по 21 червня 1991 року.

Відповідно, саме ці періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що питання не зарахування відповідачем періодів навчання позивача до пільгового стажу ОСОБА_1 з а у м о в и зарахування цього періоду до загального страхового стажу - не є спірним в межах даної справи.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його служби в рядах Радянської армії, суд зазначає наступне.

З 1 січня 2006 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» який абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено двома реченнями такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

Згідно розділу І постанови Кабинету Міністров СРСР від 26 січня 1991 року № 10, якою затверджено список виробництв, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підземні роботи у шахтах, рудниках і на присках з видобування корисних копалин; геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копальнях (10101000) належать до списку І.

Враховуючи, що позивач під час призову в армію навчався за фахом «підземна розробка вугільних родовищ» за фахом «гірський технік», період служби в армії підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача (за списком № 1).

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18 вересня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, враховуючи висновок суду щодо необґрунтованості та, як наслідок, протиправності рішення відповідача № 1831 від 27 вересня 2019 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву від 18 вересня 2019 року про призначення пенсії за віком - з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 5) позивачем при подачі цього позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Беручи до уваги, що основні вимоги позивача (щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії) за висновком суду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а інші позовні вимоги ОСОБА_1 є похідними від основних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача витрати із судового збору, сплаченого позивачем за подачу даного позову, в розмірі 768,40 коп.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 14, 19, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 255, 295, 297, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 вересня 2019 року № 1831 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди його навчання в Донецькому технікуму промислової автоматики з 1 липня 1986 року по 15 жовтня 1986 року та 15 грудня 1988 року по 21 червня 1991 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 періоди його роботи: з 21 травня 1990 року по 13 липня 1990 року, з 17 грудня 1990 року по 30 квітня 1991 року, з 5 серпня 1991 року по 20 серпня 1992 року, а також період його служби в армії з 26 жовтня 1986 року по 6 грудня 1988 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2019 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду прийнято в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивні частини складені та підписані 13 травня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 25 травня 2020 року.

Суддя Н.П. Волгіна