Справа № П/811/1564/17
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року справа № П/811/1564/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» (далі - Товариство) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство звернулося до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 серпня 2017 року, якими:

- збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 842183 грн. та накладено штрафну санкцію - 421092 грн.;

- зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий, жовтень, грудень 2016 року на загальну суму 246471 грн.;

- збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1140165 грн. та накладено штрафну санкцію - 570083 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги заяви.

Зазначила, що договори, які укладені з ТОВ «Агропромінвест-К» (далі - Товариство 2), ТОВ «Акта Компані» (далі - Товариство 3), ТОВ «Праймбуд Компані» (далі - Товариство 4), ТОВ «Гранд-Постач-Регіон» (далі - Товариство 5), ТОВ «Пак Стор» (далі - Товариство 6), ТОВ «ТД «Карісса»» (далі - Товариство 7), ТОВ «Вердес» (далі - Товариство 8), ТОВ «Пром-Комплект ЛТД» (далі - Товариство 9), носили реальний характер та настали правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

На думку платника податків, правомірно сформував в деклараціях з податку на додану вартість суму податкового кредиту за згаданими правочинами та включив кошти до витрат.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.65-80, Том 4 а.с.156-171).

У судовому засіданні представник зазначив, що договори, котрі уклало Товариство з контрагентами, не спрямовувались на реальне настання наслідків, котрі обумовлювались ними.

Доказом того, як вважає, є податкова інформація щодо контрагентів.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року замінено первісного відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Управління 2) належним - Управлінням (Том 5 а.с.145-146).

Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 5 а.с.152).

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши експерта та дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, місцемзнаходження Товариства є вул.Шульгиних,39/4 в м.Кропивницький Кіровоградської області (Том 1 а.с.9).

Юридична особа займається оптовою торгівлею сільськогосподарськими машинами й устаткуванням.

Товариство для здійснення господарської діяльності орендує нежиле приміщення та транспортні засоби (Том 1 а.с.178-194, 206-213).

25 серпня 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 2 (постачальник) уклали договір поставки металопрокату та інших виробів з металу (Том 3 а.с.24-26).

25 серпня того ж року Товариство 2 виписало податкову накладну №3 на загальну суму 444652,80 грн. (з урахуванням ПДВ 74108,80 грн.) (Том 3 а.с.33).

25 серпня 2016 року Товариство 2 виписало податкову накладну №4 на загальну суму 515736 грн. (з урахуванням ПДВ 85956 грн.) (Том 3 а.с.27-28).

Того ж дня Товариство 2 виписало податкову накладну №5 на загальну суму 514482,40 грн. (з урахуванням ПДВ 85747,07 грн.) (Том 3 а.с.29-30).

25 серпня 2016 року Товариство 2 виписало податкову накладну №6 на загальну суму 496045,60 грн. (з урахуванням ПДВ 82674,27 грн.) (Том 3 а.с.31-32).

Того ж дня Товариством 2 виписано видаткові накладні (Том 3 а.с.4-7).

Відповідно до приписів пункту 2.2 правочину поставка товару здійснюється транспортом та за рахунок постачальника.

Товариство розрахувалось з Товариством 2, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (Том 3 а.с.8-23).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року.

У лютому 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 3 (продавець) уклали договір купівлі-продажу металопрокату та інших виробів з металу (Том 2 а.с.116-118).

26 лютого того ж року Товариство 3 виписало податкову накладну на загальну суму 542322,56 грн. (з урахуванням ПДВ 90387,09 грн.) (Том 2 а.с.134).

Того ж дня Товариством 3 виписано видаткову накладну (Том 2 а.с.119).

Відповідно до приписів пункту 3.4 правочину товар доставляється силами та засобами продавця на умовах відстрочки оплати.

Товариство розрахувалось з Товариством 3, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (Том 2 а.с.120-133).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року.

26 лютого 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 4 (постачальник) уклали договір поставки металопрокату та інших виробів з металу (Том 2 а.с.111-113).

26 лютого того ж року Товариство 4 виписало податкову накладну на загальну суму 516057,60 грн. (з урахуванням ПДВ 86009,60 грн.) (Том 2 а.с.115).

Того ж дня Товариством 4 виписано видаткову накладну (Том 2 а.с.114).

Відповідно до приписів пункту 2.2 правочину поставка товару здійснюється транспортом та за рахунок постачальника.

Товариство розрахувалось з Товариством 4, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (Том 2 а.с.101-110).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року.

30 вересня 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 5 (постачальник) уклали договір про надання консультаційних послуг (Том 3 а.с.34-41).

30 вересня того ж року Товариство 5 виписало податкову накладну №70 на загальну суму 120000 грн. (з урахуванням ПДВ 20000 грн.) (Том 3 а.с.46).

30 вересня того ж року Товариство 5 виписало податкову накладну №71 на загальну суму 160000 грн. (з урахуванням ПДВ 26666,67 грн.) (Том 3 а.с.47).

30 вересня того ж року Товариство 5 виписало податкову накладну №72 на загальну суму 350000 грн. (з урахуванням ПДВ 58333,33 грн.) (Том 3 а.с.48).

30 вересня того ж року Товариство 5 виписало податкову накладну №73 на загальну суму 180000 грн. (з урахуванням ПДВ 30000 грн.) (Том 3 а.с.49).

Того ж дня Товариством 5 виписано акти надання послуг (Том 3 а.с.42-45).

Товариство розрахувалось з Товариством 5, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (Том 3 а.с.50-75).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року.

20 грудня 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 6 (продавець) уклали договір поставки металопрокату та інших непродовольчих товарів (Том 2 а.с.235-238).

23 грудня того ж року Товариство 6 виписало податкову накладну №17 на загальну суму 362799,95 грн. (з урахуванням ПДВ 60466,66 грн.) (Том 2 а.с.232).

26 грудня 2016 року Товариство 6 виписало податкову накладну №18 на загальну суму 394350,05 грн. (з урахуванням ПДВ 65725,01 грн.) (Том 2 а.с.233).

26 грудня 2016 року Товариство 6 виписало податкову накладну №19 на загальну суму 268440,07 грн. (з урахуванням ПДВ 44740,01 грн.) (Том 2 а.с.234).

У ці ж дні Товариством 6 виписано видаткові накладні (Том 2 а.с.229-231).

Відповідно до приписів пункту 3.4 правочину товар доставляється силами та засобами продавця або іншим способом за погодженням сторін.

Товариство розрахувалось з Товариством 6, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (Том 2 а.с.241-254).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року.

01 грудня 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 7 (продавець) уклали договір поставки металопрокату та інших непродовольчих товарів (Том 2 а.с.135-138).

27 грудня того ж року Товариство 7 виписало податкову накладну №30 на загальну суму 372720 грн. (з урахуванням ПДВ 62120 грн.) (Том 2 а.с.144).

27 грудня 2016 року Товариство 7 виписало податкову накладну №32 на загальну суму 321560,02 грн. (з урахуванням ПДВ 53593,34 грн.) (Том 2 а.с.145).

28 грудня 2016 року Товариство 7 виписало податкову накладну №33 на загальну суму 332750,02 грн. (з урахуванням ПДВ 55458,34 грн.) (Том 2 а.с.146).

У ці ж дні Товариством 7 виписано видаткові накладні (Том 2 а.с.141-143).

Відповідно до приписів пункту 3.4 правочину товар доставляється силами та засобами продавця або іншим способом за погодженням сторін.

Товариство розрахувалось з Товариством 7 у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням (Том 2 а.с.139).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року.

У серпня 2016 року Товариство (покупець) та Товариство 8 (продавець) уклали договір поставки товару.

29 серпня того ж року Товариство 8 виписало податкову накладну на загальну суму 264000 грн. (з урахуванням ПДВ 44000 грн.) (Том 3 а.с.3).

У цей же день Товариством 8 виписано видаткову накладну на поставку листа деревинно-стружечного (Том 3 а.с.1).

Товариство розрахувалось з Товариством 8 у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням (Том 3 а.с.2).

Товар поставило Товариство 8 власним транспортом.

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року.

03 жовтня 2016 року Товариство (замовник) та Товариство 9 (виконавець) уклали договір надання юридичних послуг (Том 2 а.с.219-224, 226).

10 жовтня того ж року Товариство 9 виписало податкову накладну на загальну суму 376000 грн. (з урахуванням ПДВ 62666,67 грн.) (Том 2 а.с.228).

Того ж дня Товариством 9 виписано акт наданих послуг (Том 2 а.с.227).

Товариство розрахувалось з Товариством 9, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера (Том 2 а.с.147-218, 225).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року.

З 01 по 07 серпня 2017 року Управління 2 провело позапланову виїзну перевірку діяльності Товариства з питань правильності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами (Том 1 а.с.25-48).

Так, ревізори зробили висновок, що контрагенти не поставляли Товариству товар та не надавали послуги.

На їх думку, згадані правочини є нікчемними.

Висновки про нереальність господарських операцій зробили на підставі узагальненої податкової інформації щодо контрагентів.

Податковий орган не надав уточнюючу податкову інформацію щодо кожного контрагента, однак вона зазначена у акті перевірки.

Керівник Управління 2 погодився з висновками ревізорів та прийняв податкові повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 року, якими Товариству:

- збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 842183 грн. та накладено штрафну санкцію - 421092 грн.;

- зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий, жовтень, грудень 2016 року на 246471 грн.;

- збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1140165 грн. та накладено штрафну санкцію - 570083 грн. (Том 1 а.с.21-23).

Штрафна санкція застосована у розмірі 50% грошового зобов`язання.

Попередні податкові повідомлення-рішення з податків на додану вартість та прибутку від 2016 року, наявність яких обумовила встановлення штрафу у розмірі 50% грошового зобов`язання, оскаржувались у судовому порядку (Том 4 а.с.120-135).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 03 травня 2019 року, позов задоволено частково.

Суд визнав, що Управління 2 частково правомірно визначило грошове зобов`язання та застосувало штрафну санкцію зі згаданих податків.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, суд розділяє контрагентів на тих, які поставляли товар і надавили юридичні та консультаційні послуги.

Акт перевірки - документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобов`язана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції суб`єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 56.1-56.4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами опрацювання зібраної податкової інформації щодо діяльності контрагентів позивача податкова інспекція не прийняла жодного рішення та не звернулася до суду з позовом про визнання недійсними договорів, котрі уклали платники податків, в тому числі і з Товариством, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими підпунктом 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

Отже, податковим органом враховані податкові зобов`язання контрагентів з податку на додану вартість за договорами, котрі укладені з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності Товариства, податкові ревізори посилались на податкову інформацію щодо діяльності контрагентів, як незаперечний доказ недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки податкова інформація щодо контрагентів є підставою для висновків відповідно до приписів підпункту 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, які робляться за наслідками аналізу усієї сукупності матеріалів перевірки платника податків.

Під час перевірки Товариство надало усі необхідні первинні документи бухгалтерського обліку, які підтверджують отримання товару, його оприбуткування, сплату коштів та використання у господарській діяльності.

Зокрема, таким документами є: видаткові, податкові накладні, платіжні доручення, квитанції до касового ордера.

Відсутність товарно-транспортних накладних обумовлена поставкою товару продавцем.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що під час перевірки Товариство надало належним чином оформленні первинні документи, які відповідно до приписів статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є підставою для ведення бухгалтерського та податкового обліку (щодо придбання товару), оскільки підтверджують факти здійснення господарських операцій.

Щодо аналізу інформації стосовно контрагентів, то суд зазначає наступне.

Складаючи акт перевірки, ревізори не використовували матеріали перевірки контрагентів (перевірка не проводилась).

Таким чином, не досліджувалися первинні документи бухгалтерського обліку стосовно взаємовідносин з контрагентами, що стало підставою формування негативних висновків.

Доказами стосовно недійсності правочинів можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Отже, суд зробив висновок, що відповідач не надав належних доказів стосовно недійсності правочинів, які уклав позивач з контрагентами, котрі поставляли товари.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Таким чином, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суму коштів за договорами, укладеними з контрагентами, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання платником податку товарів, що підтверджено податковою накладною).

Водночас, позивач правомірно включив кошти за придбання товару до витрат, що виключає порушення приписів статей 138-139 ПК України.

За таких обставин рішення Управління 2 в частині оцінки взаємовідносин з контрагентами, що поставляли товар, є необґрунтованими, а тому в цій частині належить визнати протиправними і скасувати відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України.

Що стосується взаємовідносин з Товариством 5 та Товариством 9, то суд зазначає наступне.

Згідно правочинів контрагенти надали консультаційні та юридичні послуги.

Стосовно взаємовідносин з Товариством 5.

Договір про надання консультаційних послуг укладено 30 вересня 2016 року (Том 3 а.с.34-37).

Згідно актів надання послуг цього дня Товариство 5 надало такі послуги: консультування з питань комерційної діяльності на суму 120000 грн. (з урахуванням ПДВ); дослідження кон`юнктури ринку - 160000 грн. (з урахуванням ПДВ); консультування за позовними заявами - 350000 грн. (з урахуванням ПДВ); організація і проведення виставки - 180000 грн. (з урахуванням ПДВ) (Том 3 а.с.42-45).

Товариство не надало до суду детальну інформацію щодо надання послуг (виконання робіт) Товариством 5 за кожним актом виконаних робіт.

Водночас акти виконаних робіт не містять інформації про кількість затраченого часу на виконання робіт.

Суд зробив висновок, що виконати такі роботи за один день не представляється можливим у м.Кропивницький, оскільки договір укладено у м.Житомир.

Водночас суд звертає увагу на наступне.

Основний вид діяльності Товариства 5 - неспеціалізована оптова торгівля.

Товариство 5 не подавало звітність про працевлаштування працівників.

Єдиним працівником є керівник, котрий виконує обов`язки бухгалтера (Том 1 а.с.25-48).

Отже, складання актів надання послуг Товариством 5 не підтверджують реальність господарської операції.

Таким чином, Товариство завищило витрати та податковий кредит з податку на додану вартість щодо взаємовідносин з Товариством 5.

Завищення витрат призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 121500 грн. (Том 5 а.с.37-38).

Штрафна санкція за таке порушення складає 60750 грн., що становить 50% грошового зобов`язання, як за повторне порушення упродовж 1095 днів, відповідно до приписів пункту 123.1 статті 123 ПК України (попереднє податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року).

Завищення податкового кредиту з податку на додану вартість становить 135000 грн.

Це призвело до заниження зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2016 року.

Штрафна санкція за таке порушення складає 67500 грн., що становить 50% грошового зобов`язання, як за повторне порушення упродовж 1095 днів, відповідно до приписів пункту 123.1 статті 123 ПК України (попереднє податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року).

Стосовно взаємовідносин з Товариством 9.

Договір про надання юридичних послуг укладено 03 жовтня 2016 року (Том 2 а.с.219-224).

Згідно акту наданих послуг від 10 жовтня 2016 року Товариство 9 надало послуги на суму 376000 грн. (з урахуванням ПДВ).

Товариство 9 надало такі послуги: консультація з питань корпоративного права; попередня підготовка документів для придбання акцій господарського товариства; підготовка документів для відкриття рахунку у цінних паперах.

Отже, послуги надавались упродовж 7 днів.

На той час штатний розпис Товариства не передбачав посади юридичного консультанта (Том 5 а.с.53).

Отримавши послуги, Товариство відкрило рахунок у цінних паперах в банківській установі та придбало контрольний пакет акцій ПАТ «Кіровоградський комбінат по випуску продовольчих товарів» (Том 5 а.с.148-152).

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що витрати Товариства щодо взаємовідносин з Товариством 9 обумовлені господарською діяльністю і могли бути надані упродовж 7 днів.

Тому, суд не виявив порушення податкового законодавства щодо взаємовідносин позивача з Товариством 9.

Водночас суд зазначає наступне.

Провадження у справі відкрито 28 вересня 2017 року (Том 1 а.с.2).

Підготовче засідання проведено 23 лютого 2018 року (Том 4 а.с.8-9).

11 січня 2020 року представник позивача подала до суду висновок судово-економічної експертизи від 22 листопада 2019 року (Том 4 а.с.186-250).

Експерт надав оцінку правильності висновку акту перевірки Управління 2, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення.

Експертизу замовило Товариство 09 лютого 2018 року, однак не сповістило про це суд.

Судом допитано експерта ОСОБА_1 , яка пояснила, що тривалий час проводила експертизу у зв`язку із зайнятістю та сімейними обставинами.

Отже, експертиза призначена до підготовчого судового засідання, а тривалість її виконання не залежала від волі позивача.

Відповідно до приписів пункту 8 частини 1 статті 180 КАС України питання призначення експертизи вирішується у підготовчому судовому засіданні.

Тому, суд зробив висновок про поважність причин неподання доказу.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №4/1/1 від 22 листопада 2019 року підтверджено документально первинними документами бухгалтерського обліку з подальшим відображенням у бухгалтерському обліку, податковій та фінансовій звітності господарські операції, зазначені в акті перевірки Управління 2.

Суд погоджується з висновком експерта щодо наявності документів первинного бухгалтерського обліку, які складені стосовно взаємовідносин з контрагентами.

Однак, документи щодо взаємовідносин з Товариством 5 не відображають дійсності (реальності), про що суд зазначив вище.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Позивач поніс судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 48299,91 грн. та витрат на проведення експертизи - 100000 грн. (Том 1 а.с.51, 57, Том 4 а.с.187).

Позовна заява задоволена на 88,1%.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 22 серпня 2017 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 842183 грн. та накладено штрафну санкцію - 421092 грн., в частині визначення грошового зобов`язання - 707183 грн. та штрафної санкції - 353592 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 22 серпня 2017 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 246471 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 22 серпня 2017 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1140165 грн. та накладено штрафну санкцію - 570083 грн., в частині визначення грошового зобов`язання - 1018665 грн. та штрафної санкції - 509333 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» судові витрати в сумі 42552,22 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей