Справа № 440/2096/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/2096/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення про припинення виплати пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок та переведення виплати на поштове відділення;

визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок та переведення виплати на поштове відділення;

визнати протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо не продовження виплати пенсії ОСОБА_1 з грудня 2019 року;

зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії та виплатити усі не отримані ОСОБА_1 пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з грудня 2019 року до фактичного виконання відповідачем рішення у цій справі з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми з грудня 2019 року до їх фактичної виплати.

Позов обґрунтований доводами про те, що позивач набула право на пенсію за віком, на підставі судового рішення їй поновлено виплату пенсії та призначено проведення пенсійних виплат на банківський рахунок. Однак, з грудня 2019 року пенсійний орган перевів виплати на поштове відділення без наявності на те визначених законом підстав.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 96-98/ зазначив, що у ході проведення контрольних заходів Пенсійним фондом отримані відомості за якими наданий ОСОБА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 значиться недійсним. На цій підставі, з метою унеможливлення отримання пенсійних виплат сторонніми особами виплату пенсії переведено на поштове відділення за останнім місцем проживання позивача в Україні.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , 3.06.1938 року народження, є громадянкою України, що підтверджено копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 /а.с. 32-48/.

Позивач постійно проживає на території Держави Ізраїль, що підтверджено відміткою у паспортному документі /а.с. 34/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі №816/2167/18 зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 31.07.2017 відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів /а.с. 51-57/.

Листом від 21.11.2018 вих.№27579/13-13 Полтавське ОУПФ повідомляло представника позивача, що на виконання рішення суду у справі №816/2167/18 поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з 31.07.2017 /а.с. 60-61/.

До грудня 2019 року виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась на рахунок, відкритий у АТ КБ "Приватбанк", що підтверджено копією банківської виписки від 12.12.2019 №3OGN1861POMK07O4 /а.с. 63-64/ та не заперечувалось сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що перший заступник начальника ГУПФ України в Полтавській області Носенко В.М. листом від 7.11.2019 вих.№381/03.1-20 повідомляв структурні підрозділи про опрацювання паспортних документів, що за даними Державної міграційної служби України вважаються недійсними /а.с. 90/. У цьому листі визначено алгоритм опрацювання інформації стосовно зазначених паспортних відомостей, зокрема, шляхом переведення виплати пенсії з 1.12.2019 на поштове відділення у разі, коли особа, яка отримує пенсію через установу банку, не звернулась до пенсійного органу.

До матеріалів адміністративної справи залучено лист за підписом начальника відділу з питань перерахунків пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства від 11.11.2019 вих.№590/03-21/38 /а.с. 87/, до якого додано документ "Список осіб, виплату яких необхідно перевести на поштові відділення /а.с. 88/, де під номером 3 значиться ОСОБА_1 .

На цій підставі, позивача листом від 15.11.20149 вих.№1059/02.17 повідомлено про те, що для запобігання виплати пенсії стороннім особам пенсійну виплату ОСОБА_1 переведено на поштове відділення /а.с. 91/. При цьому позивачу роз`яснено можливість звернення із оригіналом дійсного паспорта, ідентифікаційного номера та заявою про перерахування коштів у банк.

Не погодившись з діями пенсійного органу щодо переведення виплати пенсії на поштове відділення, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 25 Конституції України зазначено, що Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 46, пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 7 Закону України від 9.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

За змістом абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1 заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (зі змінами).

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 №662) /надалі - Порядок №1596/ цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

У силу пункту 16 Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

А відповідно до пункту 17 Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення щороку забезпечує ідентифікацію та верифікацію особи шляхом обов`язкового пред`явлення одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання.

Якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, як визначено частиною другою статті 73 названого Кодексу, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність дій пенсійного органу щодо переведення з 1.12.2019 виплати пенсії ОСОБА_1 з установи банку на поштове відділення.

Так, сторони у справі не заперечують, що на підставі поданої ОСОБА_1 через уповноваженого представника АТ КБ "Приватбанк" заяви від 16.11.2018 виплата пенсії позивачу у період з лютого по листопад 2019 року проводилась на поточний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у відділенні "Жовтневе" Регіонального управління АТ КБ "Приватбанк" /а.с. 94/.

Водночас мотивуючи наявність підстав для переведення з 1.12.2019 виплати пенсії ОСОБА_1 на поштове відділення, пенсійний орган посилався на наявність інформації, отриманої від Державної міграційної служби України, щодо недійсності паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Оцінюючи наведені доводи відповідача, суд враховує, що відповідач, як орган державної влади та суб`єкт владних повноважень, в силу положень частини другої статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Отже, діяльність органів державної влади (у даному випадку ГУПФ України в Полтавській області) здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом" або, інакше кажучи, "дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Суд зауважує, що вчинивши дії з переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1.12.2019 на поштове відділення відповідач жодним чином не обґрунтував їх правомірність посиланням на конкретну норму закону, якою було б передбачено можливість вжиття таких дій територіальним органом Пенсійного фонду України.

Посилання представника відповідача у відзиві на позов на положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-IV, згідно з якими виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є безпідставними, адже наведені положення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 7.10.2009 №25-рп/2009.

Відомості про те, що переведення пенсійної виплати з установи банку на поштове відділення у спірних відносинах мало місце з огляду на обставини, визначені наведеними вище положеннями пунктів 16, 17 Порядку №1596, у матеріалах справи відсутні.

Законом №1058-IV не передбачено підстав для здійснення пенсійних виплат виключно через національного оператора поштового зв`язку. Натомість, положеннями частини першої статті 47 названого Закону визначено можливість здійснення таких виплат через установу банку на підставі поданої пенсіонером заяви.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо відсутності у спірних відносинах порушень прав позивача з огляду на переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1.12.2019 на поштове відділення.

При цьому суд виходить з того, що у спірних відносинах органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню і виплаті пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд враховує, що позивач є особою похилого віку та постійно проживає за межами України, а тому переведення виплати пенсії з установи банку на поштове відділення без визначених на те законом підстав створює додаткові обмеження у отриманні ОСОБА_1 своєї пенсії, що не відповідає принципу верховенства права, а також є порушенням права позивача на соціальний захист, гарантованого статтею 46 Конституції України, реалізація якого становить суть взятих на себе державою позитивних зобов`язань щодо гарантування прав і основоположних свобод людини і громадянина.

А оскільки у ході судового розгляду справи встановлено, що права позивача у спірних відносинах порушені діями ГУПФ України в Полтавській області щодо безпідставного переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1.12.2019 з установи банку на поштове відділення, суд, керуючись приписами частини другої статті 9, пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними такі дії пенсійного органу, а також зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.12.2019 на поточний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у відділенні "Жовтневе" Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк" та провести виплату пенсії з 1.12.2019.

Окреме рішення про припинення виплати пенсії через установу банку та переведення виплат на поштове відділення відповідачем не приймалось, а тому підстави для визнання протиправним та скасування такого рішення відсутні.

Підстави для визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу щодо не продовження виплати пенсії позивачу з грудня 2019 року у спірних відносинах відсутні, адже відповідачем не припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.12.2019, натомість здійснення пенсійних виплат переведено на поштове відділення.

Так само, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести індексацію і компенсацію втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми пенсії з грудня 2019 року до їх фактичної виплати, адже обов`язок пенсійного органу вчинити відповідні дії прямо передбачений законом і у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від вчинення таких дій. А оскільки рішення суду не може регулювати відносини на майбутнє та ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог в цій частині та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з цим позовом.

Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року з установи банку на поштове відділення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року на поточний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у відділенні "Жовтневе" Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк" та провести виплату пенсії з 1 грудня 2019 року через установу банку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач (боржник): Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За змістом пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.О. Кукоба