Справа № 160/4185/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 рокуСправа № 160/4185/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови,
15.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 07.02.2020 року позивачем відповідно до положень законодавства України здійснено митне оформлення партії товару, що надійшла від резидента Китайської Народної Республіки WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD.ADD:NO.3 1 AREA, CAIWAN INDASTRY PART, EHU TOWN, WUXI, JIANGSU, CHINA за митною декларацією №UA110110/2020/001982 для здійснення митного оформлення товару «автомобільні запчастини», в якій вартість товару визначено за ціною контракту. Проте, відповідачем безпідставно відкориговано митну вартість із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за резервним методом, у зв`язку з чим необґрунтовано збільшена ціна. Позивач вважає, що відповідачу поданий достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої за першим методом. Натомість, коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу. Дніпровською митницею не було спростовано правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивну можливість застосування першого методу визначення митної вартості такого товару. Не зазначено та не доведено, які саме складові митної вартості були відсутні. Розбіжність в номері інвойсу пояснюється тим, що це рахунок на передплату, який був замінений на остаточний інвойс, який подавався разом з митною декларацією. Також, на електронне повідомлення №1 були надані додатково рахунок-фактура на передплату, заявка на товар, заявка на транспортні витрати, платіжне доручення на оплату транспортних витрат та митна декларація країни відправлення. А наявність в інвойсах відомостей про виробника та строки поставки товару не передбачена жодними нормами законодавства. У коносаменті допущено логістичну помилку щодо назви судна, що не може бути підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості товару. Витрат на страхування не було, оскільки товар не застрахований, про що повідомлено відповідача. Щодо додаткових зауважень стосовно дії контракту до 31.12.2019 року позивач зауважив, що до митного оформлення було надано додаткову угоду №1 від 31.12.2019 року до контракту, яка є невід`ємною частиною контракту, проте, митний орган не звернув на неї увагу. З урахуванням наведеного, факти, викладені відповідачем як підстави для коригування митної вартості не ґрунтуються на положеннях закону, не стосуються числових значень митної вартості, які повинні перевірятись митним органом та не є беззаперечною підставою для відмови в митному оформленні за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з вказаним позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови у митному оформленні є протиправними, суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
08.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» (далі покупець) та фірмою WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD.ADD:NO.3 1 AREA, CAIWAN INDASTRY PART, EHU TOWN, WUXI, JIANGSU, CHINA (далі продавець) укладено Контракт № К_13/2019 від 08.01.2019 р., предметом якого продавець продає, а покупець купує товар у відповідності з найменуванням, кількістю, цінами, строками поставок та іншими умовами поставок у відповідності з пунктами цього контракту, які є невід`ємною частиною цього контракту (далі Контракт).
Згідно з п. 2.1. Контракту предметом цього контракту є поставка продавцем на адресу покупця автомобільних запчастин в асортименті, номенклатурі і кількості, вказаних в Специфікаціях до цього Контракту. Якість товару, що поставляється по цьому контракту, повинна відповідати якості, що вказана в сертифікатах походження, сертифікатах якості та інших документах на конкретну партію товару.
Відповідно до п. 2.2. Контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах на умовах, передбачених цим контрактом за товар в кількості, асортиментів та строки, визначені в Інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту.
Інвойс узгоджується і підписується сторонами. В Інвойсі до цього контракту вказуються: повне найменування товару, виробник, країна походження, кількість, вартість за одиницю, загальна вартість, номер та дата контракту, умови поставки, строк поставки, умови оплати, найменування продавця, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника і вантажоодержувача, місце призначення товару та інші узгоджені сторонами умови.
Згідно з п. 2.3. Контракту покупець направляє покупцю заявку на поставку партії товару. Продавець упродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки від покупця засобами електронного чи факсимільного зв`язку зобов`язаний її шляхом складання Інвойсу та відправлення підписаного зі свого боку такого Інвойсу покупцю засобами електронного чи факсимільного зв`язку, з обов`язковим складанням оригіналу Інвойсу, чи письмово повідомити про причини неможливості задовольнити заявку покупця.
Відповідно до п. 3.1. Контракту продавець зобов`язаний поставити товар на умовах FOB (Інкотермс-2010).
Продавець бере на себе зобов`язання по завантаженню товару на надані покупцем транспортні засоби в місці поставки і оформленні в митному порядку даного товару.
Місцем призначення поставки і місцем відвантаження транспортних засобів є адреса, яка вказана в Специфікації на окрему партію товару.
Згідно з п. 3.2. Контракту кількість місць, масу, розміри кожної партії товару продавець вказує в пакувальному листі.
Відповідно до п. 4.1. Контракту вартість товару і витрати по його транспортуванню вказуються в Додатках.
Додатки додаються до кожної поставки товару.
Відповідно до п. 11.1 Контракту цей контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 року.
Згідно з п. 1. Додаткової угоди №1 від 31.12.2019 р. до Контракту № К_13/2019 від 08.01.2019 р. п. 11. Контракту викладено у такій редакції: «Контракт набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021 р.».
16.12.2019 р. згідно з Іnvoice № К19SUWXTYP1125 від 16.12.2019 р. фірмою WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD товариству «КАРВЕЙ» здійснено поставку товару «гибкая труба выхлопа авто с внутренней и внешней оплеткой» торгової марки SHIKOO, на загальну суму 6607,50дол.США. та загальною масою 1520 кг на умовах 100% передплати.
07.02.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРВЕЙ» звернулось до Дніпровської митниці Держмитслужби із електронною митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UA110110/2020/001982 для здійснення митного оформлення товару: 1. «Частини глушників та вихлопних труб, виготовлені з чорних металів для автомобілів: гнучкий з`єднувальний елемент до вихлопної труби з фітингами ТМ SHIKOO: гнучка труба вихлопу авто з внутрішнім та зовнішнім обплетеннями», за ціною договору 4,6286дол.США/кг.
У графі 22 та 42 МД № UA110110/2020/001982 заявлена митна вартість товару визначена у загальному розмірі 6607,50 дол.США., умови поставки FOB Ningbo (гр.20).
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
1) у складі документів, які надані декларантом до митного оформлення разом з МД сертифікати якості та інші документи, що підтверджують якість товару відсутні;
2) у наданого до митного оформлення інвойс №К19SUWXTYP1125 від 16.12.2019 р. відсутні відомості щодо виробника та строків поставки, що викликало сумніви щодо здійснення поставки саме від виробника товарів. Також, інвойс не погоджений сторонами контракту, а саме: покупцем: ТОВ «Карвей»;
4) декларантом до митного оформлення документів щодо страхування вантажу та вартості страхування не надано;
5) відповідно до п.4.1 контракту від 08.01.2019 № КІЗ/2019 вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Додатки додаються до кожної поставки товару. Надані до митного оформлення Додаток №1 від 16.12.2019 та специфікацію від 16.12.2019 № 1 не містять відомостей щодо вартості витрат на транспортування вантажу;
6) до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті № 22 від 06.09.2019 на суму 6 607,50 доларів США, однак в графі 70 «Призначення платежу» вказаного документа зазначено контракт від 08.01.2019 № КІЗ/2019 та інвойс від 19.08.2019 № К198Ц/УХТУР1125, який до оформлення не надавався, у зв`язку із чим відсутня можливість для ідентифікації вказаного документа із спірною партією товару. Також, надані декларантом банківський платіжний документ не містить жодних відміток банку, що унеможливлює підтвердження достовірності перерахувань коштів;
7) відповідно до п.2.3 контракту від 08.01.2019 № К_13/2019, покупець направляє заявку продавцю на поставку партії товару для її погодження продавцем. До митного оформлення зазначена заява не надана;
8) з метою підтвердження транспортних витрат декларантом до митного оформлення надано договір транспортного експедирування від 02.12.2016 № 02/12/2016, укладений між ТОВ «Ламан Шипинг» та ТОВ «Карвей», довідку про транспортні витрати від 31.01.2020 № 0191 та рахунок - фактуру від 31.01.2020 № LS-4262679. Відповідно до п.1.1 договору ТЕО від 02.12.16 № 02/12/2016, експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту. Відповідно до п.1/2 договору від 02.02.16 №02/12/2016 експедитор зобов`язується надати клієнту транспортно-експедиційні послуги у відповідності до вимог Закону України від 01.07.2004 №1955-ІУ «Про транспортно-експедиторську діяльність».
Наданий до митного оформлення договір від 02.12.16 № 02 12 2016 не містить умови визначені законом. До митного оформлення декларантом в якості підтвердження числового значення не надані документи, що містять вищезазначену інформацію. Зокрема відповідно до п.1.3 договору від 02.12.16 № 02/12/2016 на кожне конкретне перевезення Клієнт надає Експедитору Заявку, в якій обумовлюється найменування, і кількість вантажу, маршрут та іншу необхідну інформацію, що стосується ТЕО. Однак, декларантом до митного оформлення вказана Заявка не надавалася. Не надавалися декларантом до митного оформлення і документи, що містять відомості щодо переліку погоджених з експедитором послуг та їх вартості;
За результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризиковості операції з метою здійснення контролю за правильності та повнотою визначення декларантом митної вартості та у відповідності до вимог п. 2-3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
виписку з бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
копію митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У рамках проведення консультації та за результатом розгляду додатково наданих документів встановлено, що:
1) декларантом не надано сертифікатів, що підтверджують виробника товарів та не надано роз`яснень щодо наданих документів, які містять розбіжності:
2) зазначені в електронному повідомлені митниці розбіжності щодо судна перевезення не були усунуті;
3) додатково надана МД країни відправлення не містить перекладу, що є порушенням вимог ст.254 МКУ;
4) МД країни експорту містить відомості щодо коносаменту, який не надавався до митного оформлення;
5) надана довідка ТОВ «Ламан Шипинг» від 31.01.2020 № 0191 містить інформацію щодо відсутності страхування вантажу одержувачем (ТОВ «Карвей»), проте вказана можливість страхування передбачена зовнішньоекономічною угодою від 08.01.2019 № К_13/2019, сторонами якої є ТОВ «Карвей» та WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO.,LTD. При цьому, ТОВ «Ламан Шипинг» не є стороною угоди від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019, а має договірні відносини з ТОВ «Карвей» в межах договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 02.12.2016 №02/12/2016;
6) відповідно до п.4.1 контракту від 08.01.2019 № КІЗ/2019 вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Однак, відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ складовими митної вартості є вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Відповідно до п.5.1 контракту від 08.01.2019 № КІЗ/2019 весь товар, що постачається повинен бути упакованим і промаркованим відповідно до технічних умов виробника товарів. Проте, контрактом від 08.01.2019 № К_13/2019 не визначено чи входить у вартість товару вартість упаковки та пакування у зв`язку із чим відсутні необхідні відомості, що підтверджують числові значення заявленої митної вартості;
7) відповідно до п. 11.1 контракту від 08.01.2019 № КІЗ/2019 строк його дії - до 31 грудня 2019 року;
8) в якості підтвердження заявленого рівня вартості декларантом подано до митного оформлення прайс-лист б/н, однак, він має суб`єктивний характер в розумінні вимог ст. 52 Митного кодексу України, адже містить вартісні характеристики товарів в асортименті відповідно до інвойсу від 16.12.2019 р. №K19SUWXTYP1125 та не містить відомостей щодо умов поставки.
З урахуванням викладеного відповідачем зроблено висновок, що надані додаткові документи не спростовують виявлені митним органом розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості за оцінюваною партією товару.
Повідомленням від 13.02.2020 р. №13/03 позивачем повідомлено про неможливість надання додаткових документів та завершення митного оформлення МД № UA110110/2020/001982 від 07.02.2020 р.
За результатом проведеної консультації та у зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Дніпропетровської митниці було обрано другорядний метод визначення митної вартості 2г резервний метод, у зв`язку з чим заявлена митна вартість товару була скоригована, про що митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110110/2020/300005/1 від 13.02.2020 року.
Товар випущений у вільний обіг за МД №UA1101100/2020/002346 від 13.02.2020 р. під гарантійні зобов`язання.
Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.
Митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.
Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується:
1) у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно зі статтями 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Частинами 1, 2 статті 334 Митного кодексу України визначено, що митні органи вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.
Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості:
при перевезенні автомобільним транспортом:
а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.
Відповідно до частини 3 статті 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:
1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;
3) транспортні (перевізні) документи;
4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;
5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;
6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);
7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;
8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;
9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;
10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;
11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;
б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;
в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);
г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.
Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно зі статтею 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Згідно з пунктом 7.1. Порядку 631 в усіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття МД, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п. 7.2 Порядку 631).
Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з пунктами. 1, 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Підставою для здійснення коригування митної вартості заявленого до митного оформлення товару за МД № UA110110/2020/001982 в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (резервного) стали висновки митного органу про те, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості та на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості, містять розбіжності, та ненадання декларантом документів згідно із сформованим переліком на підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України рахунок-фактура (інвойс) є обов`язковим документом, який подається декларантом на підтвердження заявленого рівня митної вартості.
Інвойс (анг. INVOIC) - це документ в міжнародній комерційній діяльності, що надається продавцем іноземному покупцеві. В інвойсі обов`язково повинно бути зазначено назва та юридична адреса організації експортера, назва і адреса компанії-покупця, найменування товару, його кількість, ціна та умови поставки, характеристика товару.
Відповідно до контракту № К_13/2019 від 08.01.2019 р., укладеного між ТОВ «КАРВЕЙ» (покупець) та фірмою WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO., LTD, CHINA (продавець), продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах, передбачених цим контрактом за товар в кількості, асортиментів та строки, визначені в Інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту.
Інвойс узгоджується і підписується сторонами.
В інвойсі до цього контракту вказуються: повне найменування товару, виробник, країна походження, кількість, вартість за одиницю, загальна вартість, номер та дата контракту, умови поставки, строк поставки, умови оплати, найменування продавця, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника і вантажоодержувача, місце призначення товару та інші узгоджені сторонами умови (п. 2.2. Контракту).
Отже, поставка товару здійснюється партіями. До кожної партії товару складається, узгоджується та підписується Інвойс, який є невід`ємною частиною контракту та в якому обов`язково вказуються: повне найменування товару, виробник, країна походження, кількість, вартість за одиницю, загальна вартість, номер та дата контракту, умови поставки, строк поставки, умови оплати, найменування продавця, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника і вантажоодержувача, місце призначення товару та інші узгоджені сторонами умови.
Проте, Іnvoice № К19SUWXTYP1125 від 16.12.2019 р. та Іnvoice № К19SUWXTYP1125 від 19.08.2019 р. не містить доказів їх узгодження сторонами контракту та не містить підпису покупця, що виключає їх належність.
Окрім того, подані інвойси не містять відомості про виробника товару, а також строків виконання поставки, що викликає сумніви щодо здійснення поставки саме від виробника товарів та унеможливлює узгодження інвойсу з певною поставкою, з урахуванням тієї обставини, що контракт №К_13/2019 від 08.01.2019 р. довготривалий, а окремий інвойс на кожну поставку є його невід`ємною частиною.
Суд не бере до уваги доводи позивача щодо того, що чинним законодавством не передбачено в обов`язковому порядку зазначення в інвойсі відомостей про виробника товару, а також строків поставки, з урахуванням тієї обставини, що такі вимоги до інвойсу, як невід`ємної частини контракту, визначені самим Контрактом та прийняті позивачем як стороною.
Сумнівним є також наявність двох абсолютно ідентичних Іnvoice № К19SUWXTYP1125 з різними датами їх видачі, з урахуванням умов оплати - 100% передплати. «Остаточний» інвойс не передбачений ані контрактом, ані іншими товаросупровідними документами на оцінювану партію товару.
Відповідно до пунктів 3.1., 4.1. Контракту продавець зобов`язаний поставити товар на умовах FOB (Інкотермс-2010). Продавець бере на себе зобов`язання по завантаженню товару на надані покупцем транспортні засоби в місці поставки і оформленню в митному порядку даного товару. Вартість товару і витрати по його транспортуванню вказуються в Додатках.
FOB (англ. Free On Board - франко борт, буквально - безоплатно на борт судна) - міжнародний торгівельний термін Инкотермс, який використовується для позначення умов поставки вантажу та визначення сторони, на яку покладаються витрати на транспортування та/чи визначення точка передачі відповідальності за вантаж від продавця до покупця.
Відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термін Інкотермс 2010, умови поставки товарів FОВ означає, що продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного покупцем.
Проте, Додаток №1 від 16.12.2019 р. до контракту не містить відомостей щодо вартості витрат на транспортування вантажу, що не узгоджується з п. 4.1 Контракту від 08.01.2019 р. № КІЗ/2019 та унеможливлює підрахунок вартості товару, і ставить під сумнів заявлену митну вартість.
Платіжне доручення в іноземній валюті №22 від 06.09.2019 р. на суму 6607,50дол.США не містить відмітки банківської установи, що виключає його належність та унеможливлює підтвердження достовірності перерахунку коштів.
Безпідставним суд вважає і посилання позивача на лист ТОВ «Ламан Шиппінг» від 31.01.2020 р. за вих.№0191 в якості обґрунтування відсутності витрат на страхування товару.
Можливість страхування товару передбачена контрактом від 08.01.2019 № К_13/2019, сторонами якої є ТОВ «КАРВЕЙ» та WUXI SANDING CORRUGATED TUBE CO.,LTD. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ламан Шипінг» не є стороною контракту від 08.01.2019 № К_ІЗ/2019, а має договірні відносини з ТОВ «КАРВЕЙ» у межах договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 02.12.2016 р. №02/12/2016.
Суд критично оцінює доводи позивача стосовно того, що не мають значення певні неточності в документах, наявність або відсутність в документах певної інформації щодо товару.
Декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних. Інформація про товар, що підлягає розмитненню, має повністю співпадати з відомостями, зазначеними в МД декларантом, та узгоджуватись з відомостями в комерційних/товаросупровідних документах, перелік яких визначений у статті 53 Митного кодексу України, в тому числі, з реквізитами, необхідними для ідентифікації ввезеного товару.
Щодо задекларованих транспортних витрат необхідно зазначити таке.
Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору від 02.12.16 № 02/12/2016 ТОВ «Ламан Шипінг» (експедитор) зобов`язаний організувати за рахунок ТОВ «КАРВЕЙ» (клієнта) транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту. Умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг експедитора, а також інші умови пов`язані з виконанням цього договору встановлюються за угодою сторін.
Відповідно до пунктів 4.1.1., 4.1.2 договору перелік послуг, а також вартість послуг встановлюються за згодою Сторін. Експедитор погоджує перелік послуг із Клієнтом перелік додаткових послуг і витрат, оплата яких проводиться при наявності письмово підтвердження Клієнтом вартості цих послуг, витрат.
Проте, позивачем не надано будь-яких інших документів на погодження ТОВ «Ламан Шипінг» з ТОВ «КАРВЕЙ», як сторін договору, умов перевезення оцінюваного вантажу, погодження виду транспорту, яким буде надано послуги з транспортування, та відомостей про термін виконання послуг експедитором з урахуванням тієї обставини, що договір № 02/12/2016 укладений 02.12.2016 року.
Також згідно з пунктом 1.3 договору від 02.12.16 № 02/12/2016 під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша інформація, що стосується організації ТЕО. Заявка подається за 2 тижня до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення.
Проте, заявка № 5 від 21.12.2019 р. на транспортування та експедирування контейнерів не містить заплановану дату надання вантажу відправником та даних щодо типу транспортних засобів, що унеможливлює узгодження цієї заявки з оцінюваною партією товару.
Відповідно до підпункту 4.1.6. пункту 4.1. договору виконані послуги регламентуються актом виконаних робіт та рахунком експедитора.
Проте, акту виконаних робіт ТОВ «Ламан Шипінг» позивачем не надано ані під час митного оформлення, ані під час судового розгляду справи.
Доказів сплати позивачем послуг на транспортно-експедиційного обслуговування та послуг з навантажувально-розвантажувальні роботи саме на території України не надано.
Як зазначено у пункті 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Як вже зазначалось судом, декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що сумніви митного органу щодо достовірності заявленої митної вартості товару за МД № UA110110/2020/001982 від 07.02.2020 року обґрунтовані, відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, містять суттєві розбіжності.
Посилання ж позивача на той факт, що проплата за поставлений товар здійснена товариством у повному обсязі та за відсутності зауважень з боку продавця, не можуть бути враховані судом, оскільки в цьому випадку спірним є питання правомірності коригування заявленої митної вартості оцінюваного товару за наявності або відсутності підстав для такого коригування.
За встановлених розбіжностей у товаросупровідних документах із задекларованими даними, суд погоджується з відповідачем щодо непідтвердження достовірності заявленої митної вартості товару за МД № UA110110/2020/001982 від 07.02.2020 року, отже, дії відповідача щодо коригування митної вартості є цілком правомірними.
Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідності визначення митної вартості товару саме за методом №2ґ (резервним) тобто дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України.
З огляду на викладене, позовна заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський