Справа № 340/1260/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року справа № 340/1260/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - Підприємство) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - виконавча служба) про визнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправними дій та скасування постанови від 10 березня 2020 року щодо накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на двох рахунках у акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (далі - Банк).

Підприємство зазначило, що виконавча служба в межах зведеного виконавчого провадження наклала арешт на кошти на двох рахунках, з яких здійснювалась виплата заробітної плати і сплата податків та інших обов`язкових платежів, що пов`язані з її нарахуванням.

Вважає такі рахунки «захищеними» від накладення арешту на кошти, що обліковуються на них.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.57-58).

Зазначив, що діюче законодавство не встановлює заборони накладення арешту на кошти боржника у банківській установі, які спрямовуються на виплату заробітної плати, податків і інших обов`язкових платежів, корті пов`язані з її нарахуванням.

Пояснив, що такі рахунки не визнаються, як рахунки зі спеціальним режимом використання.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.70-71).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, у провадженні Управління перебуває зведене виконавче провадження стосовно Підприємства щодо стягнення коштів (а.с.57-58).

Боржник зазначає, що боргові зобов`язання перевищують 11000000 грн. (а.с.1-9).

10 березня 2020 року виконавча служба прийняла постанову про накладення арешту на кошти боржника (а.с.24-26).

Накладено арешт на грошові кошти Підприємства у сумі 7799611 грн., що обліковуються на двох рахунках у Банку.

Копію постанови боржник отримав 20 березня 2020 року (а.с.23).

Позов подано до суду 21 квітня 2020 року (а.с.1-9).

Банк прийняв постанову про накладення арешту на кошти до виконання (а.с.59).

Фінансова установа сповістила Управління, що з цих рахунків можуть здійснювати виплату з заробітної плати та сплату податків.

Банк надав суду інформацію щодо руху грошових коштів по рахункам, які зазначені у постанові виконавчої служби про арешт коштів боржника, за період з 06 березня по 06 травня 2020 року (а.с.80-114).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, строк звернення до суду встановлено приписами частини 2 статті 287 КАС України (10 днів з дня, коли особа дізналася про порушення права).

Отже, строк звернення до суду треба обчислювати з 20 березня 2020 року (дата отримання копії постанови виконавчої служби).

Підприємство подало позов до суду 21 квітня того ж року.

Таким чином, позивач звернувся до суду за межами граничного строку.

Приписами пункту 1 постанови Уряду України від 11 березня 2020 року №211 (з урахуванням змін) встановлено з 12 березня до 22 червня 2020 року на всій території України карантин з приводу поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19).

Граничний строк звернення до суду, який встановлено приписами частини 2 статті 287 КАС України, завершився 30 березня 2020 року (в період дії карантину).

02 квітня 2020 року набрали чинності зміни до КАС України.

Розділ VI «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.»

Отже, строк звернення до суду продовжено в силу прямих приписів КАС України.

Спірні правовідносини врегульовані приписами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Приписами пункту 7 частини 3 статті 18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Приписами частини 2 статті 48 Закону передбачено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, законодавець встановив заборону накладення арешту на кошти на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання, вказавши закони, на виконання вимог яких відкриваються такі рахунки.

Водночас, передбачив і існування заборони накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, яка встановлена законом.

Тобто, заборона має слідувати з приписів інших законів, які вже існують або будуть прийняті у майбутньому.

Відповідно до приписів частини 1 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Таким чином, право на працю і заробітну плату - конституційне право людини.

Приписами частини 5 статті 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Приписами частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01 липня 1949 року, яка ратифікована Україною 31 січня 1961 року, передбачено, що заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що право на отримання працівником заробітної плати не може ставитись у залежність ні з яким юридичним фактом (у тому числі з виконанням рішення суду про стягнення коштів з працедавця).

Дослідивши інформацію щодо руху грошових коштів на двох рахунках у Банку, які вказані в постанові державного виконавця про арешт коштів боржника, суд зробив висновок, що Підприємство здійснювало видатки не тільки для виплати заробітної плати і обов`язкових платежів, котрі пов`язані з її нарахуванням.

Так, позивач оплатив придбання автомобільних шин, свердл, бензину, оплачував водопостачання та інше.

Тому, суд зробив висновок про часткове задоволення позову, скасувавши постанову про арешт коштів боржника на двох банківських рахунках, які спрямовуються на виплату заробітної плати і обов`язкових платежів, котрі пов`язані з її нарахуванням.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.47).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 10 березня 2020 року про накладення арешту на кошти спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», які обліковуються на рахунках № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Філії Кіровоградське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК» (м.Кропивницький), в частині застосування заборони на здійснення видатків щодо виплати заробітної плати та обов`язкових платежів, котрі пов`язані з її нарахуванням.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» судові витрати у сумі 1051 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом 10 днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей