Справа № 420/4976/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4976/19
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В..

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - Щура А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення- рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» ( далі - позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.08.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання (податок на прибуток) та штрафними санкціями у розмірі 494840,00 грн., з яких 329893,00 грн. це сума зобов`язання, а 164 947,00 грн. штраф, посилаючись на те, що під час перевірки ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» надало всі необхідні первинні документи, підтверджуючи правомірне коригування позивачем доходу в сторону зменшення у зв`язку з поверненням товарів контрагентами - покупцями.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року - позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7422,60 грн.

Головне управління ДФС в Одеській області, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду від 26 листопада 2020 року - скасувати, прийняти нове - про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що при перевірці Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» не було надано прибуткові ордери, які б підтверджували факт оприбутковування ТМЦ на склад, не надано накладні, акти прийому - передачі ТМЦ які б підтверджували факт повернення контрагентами товару.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» зареєстроване та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС в Одеській області як платник податків.

На підставі направлень від 26.06.2019 року, наказу від 13.06.2019 року № 4607, відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок на 2 квартал 2019 року, в період з 27.07.2019 року по 11.09.2019 року співробітники Головного управління ДФС в Одеській області провели документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року.

За результатами цієї перевірки 18.07.2019 року Головне управління ДФС в Одеській області склало акт № 1418/15-32-14-01/30087646 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс», код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року, в якому встановлені наступні порушення з боку позивача, крім іншого:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.1, п.2, п.3, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві фінансів України від 02.11.1999 року за № 751/4044, п.5, п.8, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 329893,00 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 218208,00 грн. та за І квартал 2019 року - 111685,00 грн.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» на підставі акту перевірки від 18.07.2019 року № 1418/15-32-14-01/30087646 відповідно до зазначених порушень Головне управління ДФС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення:

- від 07.08.2019 року № , яким позивачеві за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.1, п.2, п.3, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві фінансів України від 02.11.1999 року за № 751/4044, п.5, п.8, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 494840,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями 329893,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 164947,00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що у перевіряючому періоді ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» було скориговано дохід в сторону зменшення на 1832739,00 грн. у зв`язку з поверненням товарів контрагентами - покупцями, але під час перевірки не надані первинні документи, а саме накладні або акти прийому-передачі ТМЦ, які підтверджують факт повернення контрагентами - покупцями товару.

В акті перевірки міститься запис директора ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс», що документи, які спростовують вказані висновки акту перевірки, є в наявності на підприємстві.

Крім того, в запереченнях на акт перевірки ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» зазначило, що під час перевірки надало всі необхідні первинні документи: договори, оборотно-сальдові відомості по рахунку 36, 70, карточка-рахунок по 70 рахунку, накладні та акти прийому-передачі на повернення ТМЦ, які стали підставою для відображення їх в бухгалтерському обліку підприємства, розрахунки коригувань до податкових накладних по зменшенню податкових зобов`язань у податкових деклараціях з ПДВ того звітного (податкового) періоду, у якому їх складено, які відображені в єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). Всі перелічені документи були в наявності на момент перевірки. Всі документи надавалися своєчасно, питань по їх відсутності не було, запитів про надання документів не надходило, не пропонувалось надати пояснення посадовим особам підприємства щодо їх наявності.

Разом з цим, листом від 06.08.2019 року Головне управління ДФС в Одеській області повідомило ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» про залишення без розгляду заперечень до акту перевірки від 18.07.2019 року № 1418/15-32-14-01/30087646.

Під час розгляду справи суд встановив, що в періоді, який перевірявся, ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» в межах провадження своєї господарської діяльності здійснювало поставку товарів на адресу контрагентів покупців.

Відповідно КВЕД позивач має право займатися наступними видами діяльності: неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» у зв`язку з поверненням товарів контрагентами - покупцями здійснювало коригування доходу в сторону зменшення, про що формувало та реєструвало відповідні розрахунки коригування.

Також, ТОВ «Дистриб`ютор Сервіс» на підтвердження факту повернення контрагентами - покупцями поставлених товарів надало до суду наступні копії документів: видаткові накладні (повернення), накладні повернення, прибуткові накладні (повернення).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що матеріали справи містять всі необхідні первинні документи на підтвердження факту повернення позивачу контрагентами-покупцями поставлених товарів в періоді, що перевірявся, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.пп.2.1-2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Крім того, за наслідками цих операцій контрагенти зменшили податковий кредит у декларації з ПДВ у податковому періоді, на який припадає дата складання розрахунку коригування, і зареєстрували його в ЄРПН.

Згідно зпп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п.137.3 ст.137 Податкового кодексу України відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку на прибуток, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Відповідно до п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Таким чином, колегія суддів також вважає, що висновки відповідача про порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.1, п.2, п.3, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві фінансів України від 02.11.1999 року за № 751/4044, п.5, п.8, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 329893,00 грн., - є необґрунтованими.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб`ютор Сервіс» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення- рішення - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача №UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11 133, 90 (одинадцять тисяч сто тридцять три гривні) 90 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 29 травня 2020року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.