Справа № 242/514/20
Суддя: Коліщук З. М.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/514/20
Провадження №2-а/242/10/20
РІШЕННЯ

іменем України

28 травня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого- судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Фоміної Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шашкова Андрія Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 пред`явив адміністративний позов до інспектора поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шашкова Андрія Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 10.01.2020 року поліцейським УПП в Харківській області лейтенантом поліції Шашковим А.П. відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1959805 за ч.1 ст.122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки ним не було допущено правопорушення, а тому просить поновити строк звернення до суду, звернення визнати протиправними дії інспектора поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шашкова А.П. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 10 січня 2020 року; скасувати постанову серії ЕАК № 1959805 від 10.01.2020 року, винесену інспектором поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області лейтенантом поліції Шашковим А.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав вказаних у позовній заяві та просить їх задовольнити. Підтвердив той факт, що інспектор поліції його зупинив на стаціонарному посту м. Валки, Харківської області. Однак, він не згідний із тим, що перевищив швидкість, так як їхав із швидкістю до 50 км/год., оскільки знав, що в населеному пункті не можна їхати з більшою швидкістю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу в його відсутності та зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , ознайомившись з відзивом відповідача, переглянувши відеозапис, зроблений з місця події,з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 10.01.2020 року поліцейським УПП в Харківській області лейтенантом поліції Шашковим А.П. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1959805 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1959805, ОСОБА_1 10.01.2020 року о 14 год. 40 хв. Керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 412 D НОМЕР_1 зі швидкістю 81 км/год., чим порушив обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 000755. Відео з приладу TruCam додається, чим порушив п.12.4 ПДР, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП та нього накладено штраф у розмірі 255 грн./арк. справи7а/.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину…, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1.10 передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

У відповідності до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, винесення поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не суперечить вимогам діючого законодавства.

Таке право підтверджено численними рішеннями Верховного Суду, зокрема, постановою від 04.04.2018 в справі № 523/6540/16 (номер в Єдиному реєстрі судових рішень - 73249859).

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в матеріалах справи міститься, зокрема відеозапис, зроблений з місця події, яким зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача зі швидкістю 81 км/год, що є порушенням п. 12.4 ПДР України.

Крім того, суд враховує те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовних дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фото фіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: - ±2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; - ±1 км/год. в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Згідно свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17314 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000755 є чинним до 18 листопада 2020 року (арк. справи 37).

Пунктом 11 частини першої Закону України Про Національну поліцію (далі - Закон) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене суд бере даний доказ, а саме лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000755 до уваги.

Разом із тим, суд не бере до уваги показання позивача щодо того, що він не перевищував швидкість, оскільки не підтверджено жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано суду належно допустимі, достатні докази правомірності оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, суд вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні.

При прийнятті такого рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Халлоран і Френсис проти Великобританії», де зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шашкова Андрія Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Харківській області лейтенант поліції Шашков Андрій Павлович, місце знаходження: 61033, м.Харків, Київський район, вул. Шевченка, 315 А, Харківська область.

Суддя З.М. Коліщук