Справа № 826/10888/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відводі

28 травня 2020 року

м. Київ

справа №826/10888/18

провадження №Зі/9901/101/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єзерова А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина», журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова (особи, яка приєдналася до апеляційної скарги) про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. від участі в розгляді справи № 826/10888/18 за позовом Приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» до Міністерства культури молоді та спорту України, Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Прокуратура міста Києва, Київський науково-методичний центр по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

У провадженні Верховного Суду перебуває справа № 826/10888/18 за позовом Приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» до Міністерства культури молоді та спорту України, Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Прокуратура міста Києва, Київський науково-методичний центр по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

20.05.2020 на адресу Верховного Суду надійшла заява Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина» журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова (особа, яка приєдналася до апеляційної скарги) про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), а саме - наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

На обґрунтування вимог поданої заяви Дмитро Перов покликається на те, що невключення до тексту ухвали Верховного Суду від 05.05.2020, якою відкрито касаційне провадження у справі № 826/10888/18, учасника справи - Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина» журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова є порушенням норм процесуального права та обмежує права вказаної особи - учасника судового розгляду на об`єктивний і неупереджений розгляд справи. Стверджує, що таке невключення порушує основоположні принципи здійснення адміністративного судочинства в Україні.

Також заявник зазначає, що проаналізувавши тексти судових рішень, визначених в ухвалі та на які спирається касатор, він виявив, що на обґрунтування вимог своєї касаційної скарги стосовно невідповідності оскаржуваного рішення правовій позиції Верховного Суду, що рішення у справі № 826/5493/16 від 14.02.2019, на яке, зокрема, і покликається скаржник у цій справі, було ухвалено колегією суддів у складі колегії суддів: судді-доповідача М І. Гриціва, суддів: Я.О. Берназюка, Н.В. Коваленко. Тобто, як вказує заявник, до складу колегії, що вже давала висновок в аналогічній справі, входили двоє із трьох суддів, що нині розглядають справу.

Водночас Дмитро Перов вказує, що в аналогічній справі, яка розглядалася 17.01.2020 (справа № 240/276/19), колегія суддів у складі: судді-доповідача І.В. Желєзного, Я.О. Берназюка, Н.В. Коваленко ухвалила рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. Стверджує, що мотивуючи своє рішення у названій справі, колегія суддів касаційної інстанції посилалася на положення частини третьої статті 123 КАС України про неповажність причин пропуску строку звернення до суду первісного позивача. Аналогічна аргументація, як зазначає заявник, була використана і колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі: головуючого суді О.В. Карпушової, суддів: Л.В. Губської, О.В. Епель у справі, що розглядається натепер, і на рішення якої була подана касаційна скарга. Означені обставини, на думку заявника, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів Верховного Суду у складі: судді-доповідача І.В. Желєзного, суддів: Я.О. Берназюка, Н.В. Коваленко.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.05.2020 заява про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду І.В. Желєзного, Я.О. Берназюка, Н.В. Коваленко у справі № 826/10888/18 визнана необґрунтованою та з огляду на потребу розв`язання питання про наявність підстав для відводу суддів передана до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який розглядатиме відповідне питання.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

25.02.2020 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду І.В. Желєзного, Я.О. Берназюка, Н.В. Коваленко визначено суддю Єзерова А.А.

Розв`язуючи правові питання, які порушені у заяві про відвід судді, Верховний Суд керується такими мотивами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме - неприпустимою є повторна участь судді в розгляді адміністративної справи.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу про відвід судді позивач покликається на юридичні приписи статті 36 КАС України, нормативна конструкція яких, з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

У цьому світлі Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд касаційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. у справі № 826/10888/18, Верховний Cуд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 КАС України).

Наведені заявником аргументи стосовно постановлення колегією суддів у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. ухвали Верховного Суду від 05.05.2020 про відкриття касаційного провадження у справі № 826/10888/18 свідчать саме про незгоду особи з рішенням, яке ухвалила колегія суддів, що у значенні вказаних вище імперативних приписів частини четвертої статті 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

У заяві про відвід не наведено фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їхню упередженість чи небезсторонність у цій справі.

Водночас заявник вважає, що невизначення в тексті ухвали Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 826/10888/18 учасником справи Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина» журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова суттєво обмежило його процесуальні права як учасника справи, оскільки учасники справи можуть отримувати копії відповідних рішень, а отже бути своєчасно і належно повідомлені про розгляд справи в суді (в цій ситуації - про відкриття касаційного провадження у справі), а головне - отримати копію касаційної скарги аби мати можливість підготувати відзив, спираючись на конкретні аргументи такої скарги, поданої Приватним підприємством «Конвалія-нерухомість».

Відповідаючи на зазначений аргумент заявника, суд касаційної інстанції бере до уваги те, що частиною першою статті 248 КАС України встановлено, що ухвала, яка викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

дати і місця її постановлення;

найменування адміністративного суду, прізвища та ініціалів судді (суддів);

імен (найменувань) учасників справи;

2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

висновків суду;

строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

На підставі аналізу зазначеної норми можна зробити висновок про те, що в ухвалах суду, зокрема й в ухвалах суду касаційної інстанції про відкриття касаційного провадження у справі, мають зазначатися винятково учасники справи.

Статтею 42 КАС України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи або особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 КАС України).

Частинами першою, другою статті 49 КАС України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Водночас Верховний Суд зауважує, що КАС України містить спеціальне правило, за яким особа, яка не брала участі у справі, може звернутися до суду апеляційної та (або) касаційної інстанцій за захистом своїх прав, якщо суд розв`язав питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зокрема, частиною першої статті 302 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, у будь-який час до початку апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги.

Отже, на стадії апеляційного розгляду справи передбачено тільки можливість приєднання особи, яка не брала участі у справі, до апеляційної скарги, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки, у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. Участь цієї особи в розгляді справи за таких обставин вичерпується закінченням апеляційного провадження як окремої процесуальної стадії в адміністративному судочинстві.

Суд касаційної інстанції встановив, що під час апеляційного розгляду справи на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина», журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова про приєднання до апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2019 у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» до Міністерства культури України, Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 826/10888/18 прийнято заяву Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина», журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова про приєднання до апеляційної скарги Міністерства культури України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2019 у справі за позовом Приватного підприємства «Конвалія-нерухомість» до Міністерства культури України, Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Натомість та обставина, що особа, яка не брала участі у справі, приєдналася до апеляційної скарги у порядку частини першої статті 302 КАС України, не надає такій особі процесуального статусу учасника справи [сторони у справі (позивача чи відповідача) або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору чи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (відповідача)], оскільки особа може набути статус учасника справи винятково в порядку, встановленому нормами КАС України. Такими нормами є, зокрема, положення частин першої та другої статті 49 КАС України, які передбачають процедуру вступу в справу як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, так і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (відповідача).

У заяві про відвід колегії суддів Дмитро Перов зазначив, що він є особою, яка приєдналася до апеляційної скарги Міністерства культури України як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, тобто є учасником справи.

Своєю чергою за змістом частин першої, другої статті 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, тоді як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть реалізувати відповідне право до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Одночасно суд касаційної інстанції бере до уваги, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина п`ята статті 49 КАС України).

Зі змісту матеріалів заяви про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. від участі в розгляді справи № 826/10888/18, а також інформації про ухвалені судові рішення в справі № 826/10888/18, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що під час розгляду цієї справи суд першої інстанції не постановляв ухвалу про залучення до участі в ній Дмитра Перова як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, Дмитро Перов не був залучений до участі в цій справі, зокрема і як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, тобто він не набув статусу учасника цієї справи.

А з огляду на те, що заявник не залучався до участі в розгляді справи як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, як наслідок, не набув процесуального статусу учасника справи, Верховний Суд не мав визначених процесуальних законом підстав для того, щоб зазначати в ухвалі про відкриття касаційного провадження про те, що Дмитро Перов бере участь у справі № 826/10888/18 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Водночас заявник обґрунтовано зазначає про те, що тільки учасники справи можуть отримувати копії судових рішень, а отже мають право бути своєчасно та належно повідомленими про розгляд справи в суді (в цій ситуації про відкриття касаційного провадження у справі).

Своєю чергою, як вже було зазначено вище, заявник не набув процесуального статусу учасника справи, і саме з огляду на це йому не надсилалася копія ухвали Верховного Суду від 05.05.2020 про відкриття касаційного провадження у справі № 826/10888/18.

Верховний Суд також зауважує, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (частина перша статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

За правилами частини першої статті 4 названого Закону судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. (частина третя цієї самої статті).

З огляду на те, що усі судові рішення викладаються в ЄДРСР, що надає можливість будь-якій особі, зокрема й тій, яка не є учасником справи, цілодобово знайомитись з процесуальними документами в будь-якій справі, що її цікавлять, заявник має можливість стежити за перебігом розгляду справи № 826/10888/18 та усіма судовими рішеннями, які ухвалюються в зазначеній справі.

Отже, аргументи, якими Дмитро Перов мотивує свою заяву про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість суддів Желєзного І.В., Берназюка Я.О. та Коваленко Н.В. або їхню необ`єктивність під час розгляду справи № 826/10888/18 Дмитро Перов у своїй заяві не вказав, а Верховний Суд під час розгляду відповідної заяви таких обставин також не встановив.

З огляду на наведене слід відмовити у задоволенні заяви Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина», журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова (особи, яка приєдналася до апеляційної скарги) про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. від участі в розгляді справи № 826/10888/18.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 256 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні заяви Почесного президента Громадської організації «Зелена хвилина», журналіста Інформаційного агентства «Активні громадяни» Дмитра Перова (особи, яка приєдналася до апеляційної скарги) про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. від участі в розгляді справи № 826/10888/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя А.А. Єзеров