Справа № 520/5313/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 р. № 520/5313/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірна постанова про накладення арешту на грошові кошти, а саме: заробітну плату, що міститься на відповідному банківському рахунку є незаконною та підлягає скасуванню, а арешт - зняттю.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив та просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що спірна постанова відповідає приписам ст.73 Закону України "Про виконавче провадження", водночас, у відповідному виконавчому провадженні було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, відтак, в силу абз.2 ч.1 ст.40 Закону у державного виконавця відсутні підстави вчиняти у вказаному виконавчому провадженні жодні дії.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного .

Харківським окружним адміністративним судом 23.07.2018 року видано виконавчий лист № 820/4235/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість перед бюджетом у розмірі 459234 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 84 коп. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

20.06.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 59374877 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

11.01.2020 року в рамках ВП № 59374877 складено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також, на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення зазначеної постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми 459234 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 84 коп.

Крім того, в рамках ВП 59374877 направлено ряд запитів до відповідних установ з метою вчинення заходів примусового виконання рішення, які, як зазначав у відзиві на позов відповідач, виявились безрезультатними.

07.02.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 59374877 складено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, з огляду на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та безрезультатність заходів щодо розшуку такого майна.

Позивач, працюючи з 11.01.2010 на посаді завідуючого аптекою ПП "Аптека Славутич" отримувала заробітну плату, яка перераховувалась на її картку № НОМЕР_1 по рахунку, що відкритий у Харківському ГРУ АТ КБ "Приватбанк".

З довідки банківської установи судом встановлено, що на зазначений рахунок надходили виключно кошти заробітної плати.

Після блокування рахунку позивач звернулась до банківської установи та отримала лист від 23.01.2020 року, в якому повідомлено про арешт коштів на рахунку з огляду на існування постанови державного виконавця про арешт коштів від 11.01.2020 р.

Не погодившись з зазначеним, позивач звернулась до суду, зазначивши, що постанова про арешт є незаконною, оскільки відповідач фактично позбавив її заробітної плати, арешт підлягає зняттю.

При цьому, зверненню до суду передувало звернення позивача до відповідача з заявою від 25.02.2020 року про зняття арешту, за результатами якого арешт знято не було.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Так, щодо підсудності справи Харківському окружному адміністративному суду.

Частиною 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідний виконавчий лист видано Харківським окружним адміністративним судом.

Щодо строків звернення до суду.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначала, що постанову про арешт коштів від 11.01.2020 року вона не отримувала та про її існування дізналась з листа банківської установи від 23.01.2020 року та, з метою досудового урегулювання спору звернулась до відповідача з заявою від 25.02.2020 року про зняття арешту, на яку не отримала відповіді, що змусило її звернулись за захистом своїх прав у судовому порядку.

Спочатку, позивач помилково звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова та ухвалою від 13.04.2020 року у відкритті провадження було відмовлено та позивач, отримавши вказану ухвалу у квітні 2020 року звернулась з позовом до Харківського окружного адміністративного суду, подавши позов засобами поштового зв`язку (зареєстровано судом 23.04.2020 року).

Згідно ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Рішення за результатами заявою від 25.02.2020 року про зняття арешту відповідачем не прийнято та, між датою звернення за досудовим врегулюванням спору та датою звернення до Харківського окружного адміністративного суду тримісячний термін не минув, а десятиденний строк звернення до суду, встановлений спеціальною нормою - ст. 287 КАС України, позивачем пропущено з поважних причин, отже, такий підлягає поновленню.

По суті позову.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", надалі - Закон).

Приписами ст.56 Закону визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначені ст.68 Закону, за приписами якої, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.1 та 2 ст.70 КАС України, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема, за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Статтею 73 Закону визначено перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення.

Статтею 48 Закону встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, за нормами якої, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.1 та 2 ст.40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Зняття арешту з майна визначено ст.59 Закону, за приписами якої, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством ( ст.25 Закону України "Про оплату праці").

Розглядаючи вказану справу, суд вказує, що в межах виконавчого провадження № 59374877 арешт на кошти боржника накладено з метою реального виконання рішення суду. Водночас, оскільки виконавче провадження є фактично завершеним, чинність арешту порушує права позивача на отримання заробітної плати, що є підставою для його зняття та задоволення позову у відповідній частині.

Щодо позову в частині скасування постанови про арешт, у спірних правовідносинах застосовуються наслідки, визначені ст.40 Закону, відтак, вказана постанова вичерпала себе за фактом повернення виконавчого документу стягувачеві, отже, у задоволенні позову в даній частині належить відмовити.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м-н Захисників України, 7/8, 7 пов.,м.Харків,61001, ) про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зняти арешт з майна боржника - грошових коштів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 ), а саме: заробітної плати, що міститься на рахунку в АТ "Приватбанк", , МФО 305299 (картка НОМЕР_1 ).

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м-н Захисників України, 7/8, 7 пов.,м.Харків,61001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 01 червня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.