Справа № 826/16139/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів: Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив зобов`язати здійснити заходи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, якою затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного частиною 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01 квітня 2018 року, починаючи з 01 квітня 2018 року з урахуванням виплаченого.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 05.03.2019 виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії загальною сумою (виключаючи поетапність виплати перерахованої пенсії), з урахуванням вже виплачених сум такої перерахованої пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення у відповідній частині про задоволення позовних вимог повністю.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що відповідач протиправно провів перерахунок пенсії з 01.01.2018 без урахування всіх складових грошового забезпечення, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (тобто, без урахування додаткових видів грошового забезпечення), не витребувавши відомості про склад грошового забезпечення позивача. Крім того, вказано про необґрунтованість визначення дати здійснення виплати перерахованої пенсії, починаючи з 05 березня 2019 року, оскільки дата набрання судовим рішенням законної сили у справі № 826/3858/18 не означає, що до цієї дати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідали нормам закону і Конституції України.
Відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З урахуванням зазначених положень процесуального закону, спірне рішення суду підлягає перегляду в частині відмови в задоволенні позовних вимог.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
В зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб, позивачу у квітні 2018 року органами пенсійного фонду проведено перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2018 року. При цьому виплата перерахованої пенсії проводиться поетапно: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення, з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% підвищення, з 01.01.2020 щомісячно 100% підвищення.
В серпні 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 20.08.2018, в якій просив витребувати від уповноваженого підрозділу Служби безпеки України довідку про розмір грошового забезпечення посади, з якої його було звільнено зі служби, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII, станом на 1 квітня 2018 року, а також провести перерахунок пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених ч. 2 ст. 9 Закону від 20.12.1991 №2011-XII.
Як вказано позивачем, у вересні 2018 року перерахунок пенсії на його вимоги не було проведено, відповідь на заяву на його адресу не надходила.
Вважаючи протиправними такі дії відповідача щодо неврахування з 01.01.2018 року додаткових видів грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії та виплату перерахованої пенсії у неповному обсязі протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткову відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нормами законодавства України не передбачено самостійного витребування органами Пенсійного фонду довідок від уповноважених органів та з того, що норми п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб були чинним на момент з 01.01.2018 по 04.03.2019, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії починаючи з 01.01.2018 не підлягають задоволенню.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яка набрала чинності з 01 січня 2017 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності з 01 січня 2017 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 103 «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Постанова №103), текст якої офіційно оприлюднений 23 лютого 2018 року на Урядовому порталі.
Пунктом 1 Постанови № 103 встановлено необхідність перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету стрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Згідно з пунктом 2 цієї постанови виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Постанова № 103 була чинною на момент складення довідки та перерахунку пенсії, та не була скасована.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №826/3858/18 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Оскільки на час проведення перерахунку постанова КМ України № 103 була чинною то відповідач при перерахунку пенсії позивачу діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що визначені законодавством.
Разом з тим, оскільки постанова КМ України № 103 втратила свою чинність 05.03.2019, то суд першої інстанції визначивши дату здійснення перерахунку виплат ОСОБА_1 перерахованої пенсії загальною сумою з 05.03.2019 діяв правомірно та з дотриманням положень чинного законодавства.
В частині доводів апелянта щодо здійснення перерахунку пенсії без урахування всіх складових грошового забезпечення, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (тобто, без урахування додаткових видів грошового забезпечення) колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 2, 3 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з Додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи (військові комісаріати) готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з Додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Чинним на момент складання довідки законодавством не було передбачено внесення у довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, інших складових грошового забезпечення, які та чи інша особа отримувала під час проходження військової служби та з урахуванням яких їй виплачувалась пенсія до 01.01.2018, окрім посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.
В контексті викладеного, суд першої інстанції вірно вказав, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, здійснюється органами Пенсійного фонду України лише після отримання повідомлення про підвищення грошового забезпечення та отримання довідок про розмір грошового забезпечення, складених відповідними уповноваженими структурними підрозділами або на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.
Натомість, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем відповідної довідки з зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, які апелянт просить врахувати при проведенні перерахунку пенсії, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за особливості проходження військової служби, премії та подачі її до органів Пенсійного фонду України.
Колегія суддів погоджується з тим, що нормами законодавства України не передбачено самостійного витребування органами Пенсійного фонду довідок від уповноважених органів.
При цьому, зі звернення позивача до органів Пенсійного фонду від 20.08.2018 вбачається, що він просив у відповідача витребувати відповідну довідку від Служби Безпеки України, однак матеріали справи не містять доказів того, що в подальшому позивачем було отримано таку довідку та направлено її до органів Пенсійного фонду для перерахунку пенсії, чого не спростовано ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта щодо можливості застосування до спірних правовідносин висновку суду, викладеного у справі № 826/3858/18, позаяк з урахуванням положень ч. 2 ст. 265 КАС України, такі аргументи не спростовують обгрунтованість мотивів, якими керувався суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи все викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.
Посилання апеляційної скарги зазначені вище висновки не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновку суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку за наслідками розгляду даної справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 26.05.2020