Справа № 440/1578/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1578/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Чорнухинської селищної ради, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 щодо отримання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації площею, 2, 00 га, на території Кізлівської сільської ради із земельної ділянки комунальної власності, зареєстрованої за відповідачем на праві власності кадастровий номер :00:001:0203;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 27.11.2019 ОСОБА_1 щодо отримання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, площею 2,00 га на території Кізлівської сільської ради із земельної ділянки комунальної власності, зареєстрованої за відповідачем на праві власності кадастровий номер :00:001:0203 та винести рішення, яким надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2020 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорнухинська селищна рада Чорнухинського району Полтавської області (надалі також - відповідач, Чорнухинська селищна рада) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно відмовлено їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки виключний перелік для такої відмови визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

21 квітня 2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву /а.с. 13-18/, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що 24.12.2019 був розглянутий проект рішення селищної ради по заяві ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :00:001:0203, однак рішення з даного питання не було прийняте, у зв`язку з недостатньою кількістю голосів депутатів (відсутність більшості голосів депутатів від загального складу ради).

Таким чином, відповідач вважав позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

27.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, у якій просила виділити, згідно викопіювання з кадастрової карти, що додається, з бажаним місцем розташування із земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0203, що знаходиться на території Кізлівської сільської ради, Чорнухинського району Полтавської області, земельну ділянку з подальшою передачею у власність /а.с. 8/.

Листом від 03.01.2020 №04-08/25 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що на засіданні сесії селищної ради від 24.12.2019 рішення не було прийнято, у зв`язку із недостатньою кількістю голосів депутатів /а.с. 4/.

Позивач, не погоджуючись із вказаною відповіддю, звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно вимог частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог статей 81, 116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Висновки щодо правозастосування

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що вирішенню питання про передачу земельної ділянки громадянину у власність передує виготовлення ним технічної документації на підставі попередньо отриманого дозволу органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Натомість, зі змісту заяви позивача від 27.11.2019 встановлено, що остання звернулась до органу місцевого самоврядування не за дозволом на розробку проекту землеустрою щодо обраної для відведення земельної ділянки, а з вимогою про надання останньої у власність, тобто поза межами процедури розроблення проекту землеустрою.

Разом із тим, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що незважаючи формулювання позивачем своїх вимог у заяві від 27.11.2019, Чорнухинська селищна рада на п`ятнадцятій сесії сьомого скликання фактично розглядала питання щодо можливості надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності (за кадастровим номером :00:001:0203). При цьому відповідач не прийняв жодного з рішень, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Суд зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом місцевого самоврядування конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Недотримання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії зумовлює його протиправність.

За викладених обставин, суд визнає оформлене листом рішення відповідача від 03.01.2020 таким, що прийнято не по суті ініційованого питання, не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та необґрунтовано.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вимог даної статті, відповідач не надав суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження правомірності спірного рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування оформленого листом рішення відповідача від 03.01.2020 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Крім того, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту своїх порушених прав з огляду на що вважає за можливе задовольнити позовні вимоги також в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 27.11.2019 ОСОБА_1 щодо отримання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, площею 2,00 га на території Кізлівської сільської ради із земельної ділянки комунальної власності, зареєстрованої за відповідачем на праві власності кадастровий номер :00:001:0203.

Разом із тим, на переконання суду не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача винести рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з огляду на те, що позивачем питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою перед відповідачем не ініціювалось, а відтак, останнім не розглядалось, оскільки 27.11.2019 позивач зверталась до відповідача із заявою про передачу в користування земельної ділянки із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:0203, яка розташована на території Кізлівської сільської ради.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою задоволенню не підлягає.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Чорнухинської селищної ради Полтавської області (вул. Центральна, буд. 39, смт Чорнухи, Полтавська область, 37100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати оформлене листом рішення Чорнухинської селищної ради №04-08/25 від 03 січня 2020 року.

Зобов`язати Чорнухинську селищну раду (вул. Центральна, буд. 39, смт Чорнухи, Полтавська область, 37100, ) повторно розглянути заяву від 27.11.2019 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) щодо отримання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, площею 2,00 га на території Кізлівської сільської ради із земельної ділянки комунальної власності, зареєстрованої за відповідачем на праві власності кадастровий номер :00:001:0203.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Чорнухинської селищної ради Полтавської області (вул. Центральна, буд. 39, смт Чорнухи, Полтавська область, 37100, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков