Справа № 120/2054/19-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2054/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

21 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Зоря" до Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа - Приватна агрофірма "Вікторія" про визнання постанови державного виконавця протиправною та скасування,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" (далі - СТОВ "Подільська зоря", позивач) звернулось в суд з позовом до Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 11 червня 2019 року про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення у ВП № 59981061 при виконанні наказу господарського суду Вінницької області № 902/541/18.

Позов мотивовано порушенням процедури притягнення до відповідальності за невиконання судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.20 р. у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Міністерства юстиції у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.19р. №870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції України", наказу МЮ України від 16.10.2019 р. № 4035/5 "Про відділи державної виконавчої служби", здійснено заміну відповідача - Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на правонаступника - Барський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лєбєдєвича В.В. від 11.06.2019 ВП № 58981061 про накладення штрафу на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" на користь держави у розмірі 10200 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду.

Стягнуто на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду в сумі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його прийнятим з порушенням норм матеріального права, Барський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, рішенням господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 року у справі № 902/541/18 задоволено позов Приватної агрофірми «Вікторія» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Витребувано із незаконного володіння і користування Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» та передано у законне володіння та користування Приватної агрофірми «Вікторія» 78,7473 га землі на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» на користь Приватної агрофірми «Вікторія» 25 936,00 грн. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

11.02.2019 року Господарським судом Вінницької області на примусове виконання рішення господарського суду Вінницької області від 19.11.2018 року у справі № 902/541/18 видано відповідні накази.

В подальшому зазначені судові накази були скеровані позивачем на примусове виконання до Барського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

23.04.2019 року начальником Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58981061 по виконанню наказу Господарського суду Вінницької області у справі № 902/541/18 від 11.02.2019 року.

За змістом даної постанови боржнику (СТОВ "Подільська зоря") належало виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Копія постанови надіслана учасникам виконавчого провадження рекомендованою поштою і отримана позивачем (Боржником) 03.05.2019 року, що ним не оспорюється.

Під час примусового виконання судового наказу, за спливом 10-ти денного строку для добровільного виконання рішення, 14.05.2019 року державним виконавцем складено акт, в якому зазначено, що рішення господарським судом Вінницької області у справі № 902/541/18 від 19.11.2018 року не виконано, хоча боржник був повідомлений належним чином.

Також, 15.05.2019 року постановою державного виконавця в зв`язку з невиконанням рішення суду від 19.11.2018 року на боржника СТОВ «Подільська зоря» накладено штраф в сумі 5 100,00 грн., та зобов`язано виконати рішення суду в повному обсязі.

20 травня 2019 року учасникам виконавчого провадження надіслано вимогу, якою повідомлено про призначення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 902/541/18 від 11.02.2019 р. і зобов`язано бути присутніми керівника (представника) учасників виконавчого провадження(т.2 а.с.194-195).

04.06.2019 року представник Боржника для участі у виконанні судового рішення не з`явився, складено акт державного виконавця про повторне невиконання боржником наказу Господарського суду Вінницької області № 902/541/18 від 11.02.2019 року боржником.

04.06.2019 року проведено примусове виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/541/18 від 11.02.2019 року без участі боржника, а саме 78,7473 га землі (52 земельні ділянки) на території Каришківської сільської ради Барського району витребувані із незаконного володіння та користування СТОВ Подільська зоря та передані у законне володіння та користування ПАФ Вікторія.

11.06.2019 року у зв`язку із повторним невиконанням без поважних причин судового рішення, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на СТОВ "Подільська зоря" у подвійному розмірі 10200 грн.

18.06.2019 року начальником Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58981061.

Постанова начальника відділу Барського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 18.06.2019 року, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу суду № 902/541/18 від 11.02.2019 року, є чинною та у встановленому законодавством порядку не скасована чи не визнана недійсною (в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано суду доказів протилежного).

Не погодившись з постановою від 11.06.2019 року про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200 грн. , позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, всупереч статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII не виконав обов`язку не тільки направити боржнику вказану постанову, а й перевірити факт її вручення боржнику. Оскільки доказів направлення та вручення вимоги від 20.05.2019 року державного виконавця про дату, час та місце здійснення виконавчих дій з виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/541/18 від 11.02.2019 року, постанов про накладення штрафу боржнику від 15.05.2019, від 11.06.2019 року у ВП №58981061 матеріали справи не містять, державний виконавець не вправі був вчиняти подальші виконавчі дії.

Такий висновок суд обґрунтував правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У випадку встановлення державним виконавцем факту невиконання боржником - юридичною особою рішення суду без поважних причин, він наділений повноваженнями щодо винесення постанови про накладення на такого боржника штрафу.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені норми законодавства передбачають обов`язок державного виконавця винести постанову про накладення штрафу на боржника у такому випадку.

За змістом частини першої статті 75 Закону № 1404-VIII в разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону № 1404-VIII).

Аналіз фактичних обставин справи вказує на те, що позивачем допущено повторне невиконання без поважних причин рішення суду що зумовило накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу у подвійному розмірі.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Повторним невиконанням судового рішення в розумінні ст. 64-1 Закону №1404-VІІІ є встановлений відповідним актом факт кожного наступного невиконання боржником судового рішення після складення акту про невиконання такого рішення вперше та винесення відповідної постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

Отже, виходячи із викладеного, умовою до накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. При цьому, в залежності від особливостей виконавчого документа поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання судового рішення, і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

У даній справі суд встановив, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2019 року та копію постанови про стягнення виконавчого збору від 23.04.2019 року, надіслано державним виконавцем сторонам виконавчого провадження 25.04.2019 року рекомендованим поштовим відправленням і вручено боржнику згідно поштового повідомлення 03.05.2019 р. (а.с.217).

За приписами чинного законодавства, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, боржник зобов`язаний був у 10-ти денний строк виконати судове рішення.

Отже, перебіг строку для виконання рішення боржником розпочався 04.05.19р. та закінчився 13.05.19р.

Проте, рішення боржником не виконано, будь-яких поважних причин невиконання судового рішення позивачем не наведено.

Відтак, здійснивши перевірку виконання рішення та факт його невиконання 14.05.19 р. державним виконавцем складено акт про невиконання від 14.05.19р. і на підставі складеного акту 15.05.19р. винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення в розмірі 5100 грн., що є за таких обставин обов`язком державного виконаця.

Між тим, як встановив суд апеляційної інстанції, 13.05.2019 року ( останній день для виконання судового рішення) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» звернулось до господарського суду Вінницької області із заявою (вх.№ 02.1-34/4020/19), у якій, на підставі ст. 328 ГПК України просило суд:

- зупинити виконавче провадження №58981061 від 23.04.2019 року з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області № 902/541/18, яке знаходиться у Барському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області;

- визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ господарського суду Вінницької області у справі № 902/541/18 від 11.02.2019 року про витребування з незаконного володіння СТОВ «Подільська зоря» на користь Приватної агрофірми «Вікторія» 78,7473 га землі.

В обґрунтування поданої заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідач зазначає про відновлення після прийняття рішення у даній справі за СТОВ «Подільська зоря» записів про державну реєстрацію речових прав оренди земельних ділянок на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018 року у справі № 802/385/18-а.

Крім того, відповідач вказував на зміну обставин, якими керувався суд при винесенні судового рішення, а саме СТОВ «Подільська зоря» було звільнено земельні ділянки восени 2018 року від посівів кукурудзи, позивач має вільний доступи до земельних ділянок.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 14.05.2019 року, у задоволенні клопотання відповідача СТОВ «Подільська зоря» про зупинення виконавчого провадження №58981061 від 23.04.2019 до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

23.05.2019 року господарським судом Вінницької області за наслідками розгляду заяви СТОВ «Подільська зоря» про визнання наказу господарського суду Вінницької області № 902/541/18 від 11.02.2019 року таким, що не підлягає виконанню, прийнято ухвалу, якою відмовлено в її задоволенні.

Наведені обставини встановлені Північно-західним апеляційним господарським судом і викладені у постанові від 27.08.19р. у справі № 902/541/18, а отже, на підставі ст.78 КАС України не підлягають доказуванню.

Як зазначалось, 20 травня 2019 року державний виконавець надіслав сторонам виконавчого провадження вимогу про необхідність прибуття для примусового виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду про необхідність встановлення факту вручення боржнику копії постанови про накладення штрафу та вимоги щодо прибуття для примусового виконання, з огляду на приписи ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження. У даному випадку суд зобов`язаний перевірити виконання вимог закону при примусовому виконанні державним виконавцем. Оскільки матеріалами справи підтверджено факт надіслання відповідачем зазначених документів простими поштовими відправленнями, то слід дійти висновку про дотримання державним виконавцем вимог закону.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.05.2018 р. у справі №916/1605/15-г, оскільки в цій справі предметом дослідження була правомірність дій державного виконавця, який порушив порядок надіслання сторонам виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження, що стало підставою для висновку Верховного Суду про таке :

"Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії."

У справі, що переглядається апеляційним судом, досліджувані обставини відмінні від обставин у справі №916/1605/15-г, оскільки процедура надіслання та вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не оспорюється.

Згідно акту державного виконавця від 04.06.2019 року встановлено, що представник боржника для примусового виконання рішення не з`явився, судове рішення боржником повторно не виконано (т.1 а.с.136).

04.06.2019 року державним виконавцем проведено примусове виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/541/18 від 11.02.2019 року без участі боржника, а саме 78,7473 га землі (52 земельні ділянки) на території Каришківської сільської ради Барського району витребувані із незаконного володіння та користування СТОВ Подільська зоря та передані у законне володіння та користування ПАФ Вікторія.

11.06.2019 року у зв`язку із повторним невиконанням без поважних причин судового рішення, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на СТОВ "Подільська зоря" у подвійному розмірі 10200 грн.

Ураховуючи, що застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, а боржник у строк, встановлений для добровільного виконання вимог виконавчого документу не вчинив дій спрямованих на його виконання, державний виконавець мав усі правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судами обставин справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що державний виконавець на час винесення постанови про накладення штрафу діяв у відповідності з вимогами Закону №1404-VIII та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

Суд також зазначає, що державний виконавець з огляду на свій правовий статус не може під час примусового виконання судового рішення давати правову оцінку змісту (суті) рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті останніми на виконання рішення суду, як критерію/умови належного виконання боржником судового рішення (щодо якого відкрито виконавче провадження).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №805/2174/17-а.

Доводи скаржника про прийняття мір до добровільного виконання рішення шляхом надіслання стягувачу листа від 29.05.2019 року з пропозицією прибути 07.06.2019 року до приміщення Каришківської сільради для виконання судового рішення безпідставні, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження не наділені повноваженнями державного виконавця, а тому всі дії по виконанню судового рішення мають вчинятись тільки в межах виконавчого провадження і відповідно до вимог закону.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якою у позові Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська зоря" до Барського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 11 червня 2019 року про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення у ВП № 59981061 при виконанні наказу господарського суду Вінницької області , виданого 11 лютого 2019 року у справі № 902/541/18, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 травня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.