Справа № 520/4487/2020
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 р. № 520/4487/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/4487/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області та рішення № 853359 від 23.10.2019 в частині не зарахування усього періоду підземної роботи та періоду навчання ОСОБА_2 до пільгового стажу незаконними;

- зобов`язати відділ з питань перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при визначенні права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , згідно її заяви від 15.10.2019, зарахувати період роботи її померлого чоловіка ОСОБА_2 з 21.01.1977 по 26.05.1999 на шахті "Вуглегірська" ВО "Орджонікідзевугілля", за професією електрослюсар підземний, горно робочий очисного забою підземний, забійник з повним робочим днем під землею та час навчання ОСОБА_2 з 01.09.1970по 21.02.1974 у Єнакіївському металургійному технікумі за професією технік-монтажник в пільговий стаж роботи за Списком №1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення відповідача № 853359 від 23.10.2019 в частині не зарахування усього періоду підземної роботи та періоду навчання ОСОБА_2 до пільгового стажу є протиправним. У зв`язку з чим, просить суд зобов`язати відділ з питань перерахунків пенсій №16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при визначенні права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , згідно її заяви від 15.10.2019, зарахувати період роботи її померлого чоловіка ОСОБА_2 з 21.01.1977 по 26.05.1999 на шахті "Вуглегірська" ВО "Орджонікідзевугілля", за професією електрослюсар підземний, горно робочий очисного забою підземний, забійник з повним робочим днем під землею та час навчання ОСОБА_2 з 01.09.1970 по 21.02.1974 у Єнакіївському металургійному технікумі за професією технік-монтажник в пільговий стаж роботи за Списком №1.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

12.05.2020 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. У вказаному відзиві представник управління зазначив, що документи, які надавались ОСОБА_1 , на підтвердження пільгового стажу померлого чоловіка видані підприємством, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території та завірені печаткою Донецька народна республіка. Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У зв`язку із смертю чоловіка, ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 від 17.09.2013, виданого виконавчим комітетом Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області) 15.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просила перевести її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області та рішення № 853359 від 23.10.2019 відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Щодо регулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються:1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Згідно до п. 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року ( далі Порядок № 637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 пункт 20 наведеного Порядку доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

У спірному рішенні відповідача № 853359 від 23.10.2019 зазначено, що у відділу відсутні будь-які підстави для зарахування періоду навчання з 01.09.1970 по 21.02.1974 та періоду роботи по архівній довідці № 1497/03-2 від 27.09.2019 та довідки про заробітну плату на підставі наданих довідок ОСОБА_1 , оскільки такі довідки видані підприємством що знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому, не може братись до уваги для призначення пенсії.

Поряд з цим, суд вказує наступне.

Згідно трудової книжки померлого чоловіка позивача, ОСОБА_2 , в період з 21.01.1977 по 26.05.1999 - працював на шахті "Вуглегірська" ВО "Орджонікідзевугілля" за професією електрослюсар підземний, горно робочий очисного забою підземний, забійник. Також, вказане підтверджується архівною довідкою № 1497/03-2 від 27.09.2019, виданою Донецькою народною республікою.

В період з 01.09.1970 по 21.02.1974 - ОСОБА_2 навчався в Єнакіївському металургійному технікумі за професією технік-монтажник, що підтверджується довідкою № 642 від 03.10.2019.

Також, до заяви про призначення пенсії позивачем надано до відповідача копії наказів про проведення атестації робочих місць.

Щодо посилань відповідача на те, що відсутні підстави для врахування вказаних вище довідок при призначенні пенсії позивача, оскільки підприємство, які їх видало, розміщене та здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України, суд вказує наступне.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами".

Тобто, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту права позивача, суд вважає за необхідне скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення № 853359 від 23.10.2019 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника.

Поряд з цим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення № 853359 від 23.10.2019 в частині не зарахування усього періоду підземної роботи та періоду навчання ОСОБА_2 до пільгового стажу незаконними, оскільки скасування спірного рішення є належним способом захисту прав позивача.

Також, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати період роботи померлого чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з 21.01.1977 по 26.05.1999 на шахті "Вуглегірська" ВО "Орджонікідзевугілля" та час навчання ОСОБА_2 з 01.09.1970по 21.02.1974 у Єнакіївському металургійному технікумі до пільговий стажу роботи за Списком №1.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення № 853359 від 23.10.2019 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати відділ з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати період роботи померлого чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з 21.01.1977 по 26.05.1999 на шахті "Вуглегірська" ВО "Орджонікідзевугілля" та час навчання ОСОБА_2 з 01.09.1970 по 21.02.1974 у Єнакіївському металургійному технікумі до пільговий стажу роботи за Списком № 1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко