Справа № 320/3779/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Київ № 320/3779/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана

Павловича

про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 19.03.2020 №61610614 про стягнення з боржника основної винагороди.

Позов мотивовано протиправністю винесення спірної постанови з огляду на відсутність фактичного виконання судового рішення та фактичного стягнення з позивача будь-яких грошових коштів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву та доказів на його підтвердження - до 21.05.2020.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інших заяв по суті справи відповідачем до суду не подано (з урахуванням часу на поштовий обіг).

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 про відкриття провадження у справі направлено судом на електронну адресу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича та отримано відповідачем 15.05.2020 о 13:20 год., про що 15.05.2020 секретарем судового засідання Олеярником М.І. складено довідку про направлення та отримання судового рішення електронною поштою.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21.09.2012 у справі №1003/13398/12 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вирішено, зокрема, після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне - ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про шлюб від 10.11.2018 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 змінено прізвище після державної реєстрації шлюбу на ОСОБА_2

Головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Білоцерківського міскьрайонного управління юстиції прийнято постанову від 25.03.2015 про відкриття виконавчого провадження №47012031 про примусове виконання виконавчого листа №2-5827/10, виданого 01.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 745361,40 грн.

Постановою заступника начальника відділу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.06.2019 №47012031 постановлено стягнути з ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 74718,14 грн.

Постановою заступника начальника відділу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.06.2019 №47012031 виконавчий лист №2-5827/10, виданий 01.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, повернуто стягувачу, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №47012031 від 26.06.2019 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №47012031 від 26.06.2019 виведено в окремі виконавчі провадження.

Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03.07.2019 про відкриття виконавчого провадження №59436678 відкрито виконавче провадження про примусове виконання постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.06.2019 №47012031 щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 74718,14 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. прийнято постанову від 19.03.2020 про відкриття виконавчого провадження №61610614 про примусове виконання виконавчого листа №2-5827/10, виданого 01.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 745361,40 грн. та 1820,00 грн. судових витрат.

Пунктом 3 вказаної постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 74718,14 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. прийнято постанову від 19.03.2020 №61610614 про стягнення з боржника основної винагороди, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , основну винагороду в сумі 74718,14 грн.

Вважаючи протиправною постанову приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).

За приписами статті першої Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно приписів частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга).

Згідно статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі по тексту - Закон №1403-VIII), за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода (частина перша).

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової (частина друга).

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя).

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина п`ята).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина сьома).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок №643).

Відповідно до пункту 19 Порядку № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Отже, за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. При цьому розмір основної винагороди приватного виконавця залежить від фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 03.03.2020 у справі №260/801/19 (87963287).

Таким чином, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення приватним виконавцем не будь-яких дій, пов`язаних з організацією виконавчого провадження, а виключно дій по фактичному стягненню з боржника присуджених за виконавчим документом сум, тобто дії, за наслідками яких було стягнуто, повернуто у примусовому порядку відповідну суму або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Тобто за своїм призначенням винагорода стягується саме за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до фактичного виконання рішення.

Втім, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження фактичного виконання виконавчого листа №2-5827/10, виданого 01.11.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 745361,40 грн. та 1820,00 грн. судових витрат.

При цьому постанову від 19.03.2020 №61610614 про стягнення з боржника основної винагороди винесено відповідачем одночасно з постановою від 19.03.2020 про відкриття виконавчого провадження, що ставить під сумнів можливість фактичного стягнення приватним виконавцем з боржника коштів на підставі відповідного рішення, яке надійшло виконавцю для його примусового виконання.

Відтак, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову від 19.03.2020 №61610614 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10% від повної суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом, приватний виконавець дійшов неправомірного висновку про наявність для цього законних підстав, що не відповідає приписам Законів №1404-VII, №1403-VII, Порядку №643, та свідчить про протиправність такої постанови.

Крім того, суд звертає увагу на наявність виконавчого провадження №47012031, відкритого згідно постанови заступника начальника відділу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.06.2019 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 74718,14 грн.

Відповідно, у разі стягнення з позивача суми основної винагороди без реального стягнення суми боргу з боржника, буде створено умови для стягнення з позивача подвійної суми виконавчого збору або стягнення виконавчого збору без реального виконання рішення суду, що також свідчить про протиправність спірної постанови.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо протиправності постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 19.03.2020 №61610614 про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно, вказана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 24.04.2020 №92274). Відтак, враховуючи задоволення позову у повному обсязі на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок коштів приватного виконавця Голяченка Івана Павловича .

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 19.03.2020 №61610614 про стягнення з боржника основної винагороди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок коштів приватного виконавця Голяченка Івана Павловича .

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - приватний виконавець Голяченко Іван Павлович ( 07400, Київська обл ., м. Бровари, вул. Янченка Дмитра, 2, офіс 5, тел. НОМЕР_3 , посвідчення №0366 від 14.06.2019).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 29 травня 2020 року.