Справа № 620/757/19
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Чернігів Справа № 620/757/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Поліщук Л.О.,

при секретарі Клименок А.С.,

за участю представника позивача Аніщенка О.Г., представника відповідача Паншиної І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс» (далі по тексту позивач, ТОВ «Пассервіс») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі по тексту відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 13.12.2018 № форми «Н», згідно якого до позивача застосовано штрафу у сумі 72711,11 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за січень 2017 вересень 2018 років.

Позов обґрунтовує тим, що ТОВ «Пассервіс» звільнене від оподаткування операцій податком на додану вартість на підставі підпункту 197.1.8 пункту 197.1. статті 197 Податкового кодексу України (операції з постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом). Вказує, що позивачем складено зведені податкові накладні, в яких зазначено, що вони не підлягають наданню покупцю (отримувачу) з причини типу 09 складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Вважає, що у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), до такого платника податку застосовуються штрафні санкції, визначені відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, крім податкових накладних, складених відповідно до підпункту «б» пункту 198.5 статті 198 ПК України (в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 цього Кодексу). У зв`язку із зазначеним вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на позов просив у його задоволенні відмовити мотивуючи тим, що камеральною перевіркою встановлено, що податкові накладні зареєстровано позивачем з порушенням строків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, що є підставою для накладення штрафу згідно з пунктом 120-1.1 статті 120- ПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та просила в його задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

У справі № 620/757/19, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс» - залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 11.02.2020 скасовано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019, а справу направлено на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду з зобов`язанням під час нового розгляду справи, на підставі належних та допустимих доказів, дослідити зміст податкових накладних, за порушення строків реєстрації яких позивача притягнуто до відповідальності та застосовано штрафні санкції, зокрема, щодо операцій (підстави їх оподаткування), на які вони були складені, підстави їх складення та правове регулювання. Судове рішення, з урахуванням встановлених обставин та зібраних доказів, повинно містити обґрунтування, чому суд приймає або відхиляє той чи інший доказ, надавши правову оцінку усім доводам сторін в межах заявленого позову.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 справу прийнято до провадження та ухвалено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 відкладено підготовче засідання та продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 клопотання ТОВ «Пассервіс» про заміну відповідача задоволено та ухвалено замінити первинного відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області () на належного відповідача - Головне управлінням Державної податкової служби у Чернігівській області ().

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11.03.2019 ТОВ «Пассервіс» 03.04.2006 зареєстроване в якості юридичної особи, основний вид економічної діяльності пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (код КВЕД 49.31) (а.с. 27-29, том 1).

ТОВ «Пассервіс» має ліцензію серії АГ № 586437 на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, дозволений вид робіт внутрішні перевезення пасажирів автобусами, видану згідно рішення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 16.08.2011 №182. Строк дії ліцензії з 07.09.2011 необмежений (а.с.30, том 1).

Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради (Організатор) та позивачем (Перевізник) укладено договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, згідно з якими Організатор надає Перевізникові право на перевезення пасажирів на міських маршрутах, а Перевізник зобов`язується надавати транспортні послуги населенню на умовах, передбачених договорами та Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176, а саме:

- договір від 14.02.2015 № 02-15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському маршруті № 14 «Залізничний вокзал - вул. Незалежності - вул. Космонавтів» - на період з 14.02.2015 до 13.02.2020 і додатковий договір до нього від 04.12.2015 № 2 (а.с. 10-11, 20, том 1);

- договір від 21.02.2015 № 03-15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському маршруті № 39 «Заводська - вул. Космонавтів» - на період з 21.02.2015 до 20.02.2020 (а.с. 12-14, том 1);

- договір від 03.04.2015 № 06-15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському маршруті № 4 «вул. Космонавтів - дачний масив (поблизу с. Хвилівка)» - на період з 03.04.2015 до 02.04.2020 і додатковий договір до нього від 12.03.2016 № 1 (а.с. 14-16, том 1);

- договір від 13.11.2015 № 08-15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському маршруті № 7 «ЗАТ «Ніфар - залізничний вокзал» - на період з 14.11.2015 до 13.11.2020 і додатковий договір до нього від 10.03.2016 № 1 (а.с. 17-19, том 1).

28.11.2018 посадовими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку з питань дотримання позивачем строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з січня по грудень 2017 року та з січня по вересень 2018 року, про що складено акт перевірки № 1795/25-01-51-05-34282744 (а.с. 21-22, том 1), відповідно до якого встановлено порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 розділу V ПК України і проведено розрахунок штрафу за порушення граничних строків реєстрації 45 податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, який становить 72711,12 грн (за ставкою 10% - 64269,30 грн та за ставкою 20% - 8441,81 грн).

На підставі вказаного вище акту перевірки 13.12.2018 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф у сумі 72711,12 грн, у тому числі за затримку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 642692,87 грн застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 64269,30 грн та за затримку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 42209,03 грн застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 8441,81 грн (а.с. 23-24, том 1).

Зазначені вище документи складені за результатом перевірки податкових накладних від 31.01.2017 № 4, від 31.03.2017 № 9, від 30.04.2017 № 11, від 31.05.2017 № 9, від 31.07.2017 № 10, від 31.08.2017 №№ 11, 12, 13, від 30.09.2017 №№ 14, 15, 16, від 30.11.2017 №№ 14, 15, від 31.12.2017 №№ 8, 9, від 31.01.2018 №№ 5, 6, 7, 8, від 31.03.2018 №№ 11, 12, 13, 14, 15, 16, від 30.04.2018 № 13, від 30.06.2018 №№ 16, 17, 18,19, 20, 21, від 31.07.2018 №№ 10, 11, 12, від 31.08.2018 №№ 13, 14, 15, від 30.09.2018 №№ 15, 16, 17, 18, від 11.07.2017 №№ 3, 4, від 30.09.2017 № 13 (а.с. 45-88а, том 1).

Позивач не погодившись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, звернувся зі скаргою від 24.12.2018 № 55 до Державної фіскальної служби України, в якій просив його скасувати, оскільки воно суперечить нормам чинного законодавства України.

Державна фіскальна служба України Рішенням про результати розгляду скарги від 22.02.2019 № 8752/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення залишила без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с. 25-26, том 1).

Поряд з цим, в наданих до суду поясненнях позивач зазначив, що визнає те, що відповідачем на законних підставах накладено штраф у загальній сумі 103,33 грн за порушення строку реєстрації податкових накладних від 11.07.2017 № 3, 4 та від 30.09.2017 № 13, у зв`язку з чим, податкове повідомлення-рішення, в цій частині, вважає законним. Позивач визнав законність санкції податкового органу в цій частині, оскільки зазначені податкові накладні є зведеними і не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причини тип 02 - «Складена на постачання неплатнику податку» і складені вони на операції, що оподатковуються за основною ставкою, графа 8 нижньої табличної частини (розділ Б) заповнена (а.с. 3-9, том 2).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з висновків викладених у постанові Верховного Суду від 11.02.2020, суд виходить з того, що відповідно до підпункту 197.1.8 пункту 197.1 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом (крім таксі), тарифи на які регулюються в установленому законом порядку. Ця норма не поширюється на операції з надання пасажирського транспорту в оренду (прокат).

Підпунктом «б» пункту 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість, в операціях, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України.

Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (далі по тексту Наказ № 1307, Порядок № 1307 відповідно).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1307, в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі «Зведена податкова накладна» робиться помітка «X».

У таких зведених податкових накладних у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН «00», а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відповідно до пункту 16 Порядку №1307 до розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг.

У разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у цій графі платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України.

У графі 10 зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, вказується вартість (частина вартості) товару/послуги, необоротного активу, на яку нараховується податок відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу, згідно з основною ставкою податку та ставкою податку 7 відсотків, які застосовуються при нарахуванні податкових зобов`язань.

До розділу А податкової накладної (рядки I-X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме:

у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість;

у рядках II-IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI;

у рядках V-IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної.

У податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, рядки VII-IX не заповнюються.

Таким чином, досліджуючи податкові накладні на предмет дотримання позивачем правил їх заповнення, судом було встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, містять відмітки про те, що вони не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причини «09» або «02» (складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість або складена на постачання неплатнику податку відповідно).

У свою чергу, податкові накладні від 11.07.2017 № 3, 4 та від 30.09.2017 № 13 не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причини тип 02 - «Складена на постачання неплатнику податку» і складені вони на операції, що оподатковуються за основною ставкою, саме тому графа 8 нижньої табличної частини (розділ Б) податкових накладних заповнена, що суперечить правилам Порядку № 1307 та не може вважатись справедливим для застосування статті 120-1 ПК України.

Між тим, зведені податкові накладні від 31.01.2017 № 4, від 31.03.2017 № 9, від 30.04.2017 № 11, від 31.05.2017 № 9, від 31.07.2017 № 10, від 31.08.2017 №№ 11, 12, 13, від 30.09.2017 №№ 14, 15, 16, від 30.11.2017 №№ 14, 15, від 31.12.2017 №№ 8, 9, від 31.01.2018 №№ 5, 6, 7, 8, від 31.03.2018 № 11, 12, 13, 14, 15, 16, від 30.04.2018 № 13, від 30.06.2018 №№ 16, 17, 18, 19, 20, 21, від 31.07.2018 №№ 10, 11, 12, від 31.08.2018 №№ 13,14,15, від 30.09.2018 №№ 15,16,17,18 складені позивачем з дотриманням вимог Порядку № 1307 і мають тип «09» - «Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість».

Таким чином, вищеописані податкові накладні, що мають тип «09», були складені на операції, що були звільнені від оподаткування ПДВ, оскільки ТОВ «Пассервіс» має необхідну ліцензію з надання послуг з перевезення пасажирів і здійснює постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом на території міста Ніжина Чернігівської області згідно договорів, укладених з Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 10-20, том 1).

Встановлене, дає підстави для застосування позивачем підпункту «б» пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Суд спростовує твердження представника відповідача, що податкові накладні (з типом «09»), що є предметом даного спору, не заповнені у відповідності до Порядку № 1307 та звертає увагу відповідача, що з огляду на аналіз положень пункту 16 Порядку № 1307, які визначають правила заповнення розділів А і Б податкової накладної, слід враховувати, що у зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, рядки VII-IX не заповнюються. Отже, код ставки податку на додану вартість «20», який зазначений в рядку V розділу А податкової накладної не свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів / послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, а є умовними податковими накладними, де код ставки ПДВ «20» переноситься з податкових накладних контрагентів, на підставі яких складаються зведені податкові накладні. Товариство при складенні зведених податкових накладних не могло всупереч правил заповнення, встановлених Порядком № 1307, заповнювати рядки VII-IX.

При цьому, у пункті 120-1.1 статті 120-1 ПК України закріплено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, санкція пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (за порушення граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування), передбачає застосування штрафу в відсотковому розмірі (10%, 20%, 30%, 40%, 50%) від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування.

Штраф визначається у відповідності до суми податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних, що зареєстровані з порушенням. Саме розмір сум податку на додану вартість, які отримують свою безпосередню фіксацію в рамках таких податкових накладних, є основою для нарахування штрафних санкцій.

Складені платниками податків зведені податкові накладні щодо операцій, які звільняються від оподаткування, містять «умовну» суму податку на додану вартість, перенесену з податкових накладних продавця (постачальника).

Враховуючи, що позивачем з порушенням строку, визначеного законом, були зареєстровані податкові накладні, складені на неплатника податку (код причини « 02»), суд встановив, що сума податку на додану вартість визначена податковим органом, як база нарахування штрафних санкцій є правомірною у загальній сумі 103,33 грн за порушення строку реєстрації податкових накладних від 11.07.2017 №№ 3, 4 та від 30.09.2017 № 13.

В іншій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення № є безпідставним, оскільки штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Суд наголошує, що питання застосування норми права пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України в частині розуміння виключних випадків звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних вже були предметом неодноразового розгляду Верховним судом (зокрема, постанови від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17 та від 13.08.2019 у справі № 2040/7988/19).

Так, у постанові від 13.08.2019 Верховний Суд зазначив, що пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України винятки із загальних правил сформульовано чітко та виходячи з синтаксичного аналізу побудови норми права та дійсної мети законодавця, можна зробити висновок, що внесені Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» зміни запровадили виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, і такі виключення стосуються реєстрації двох видів податкових накладних: 1) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 2) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто для застосування виключень і звільнення від відповідальності обов`язковою умовою є звільнення операції від оподаткування або її оподаткування за нульовою ставкою.

Отже, Верховний Суд звертав увагу, що саме зміст операції є визначальним при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для притягнення платника податку до відповідальності на підставі статті 120-1 ПК України.

Дослідивши зведені податкові накладні від 31.01.2017 № 4, від 31.03.2017 № 9, від 30.04.2017 № 11, від 31.05.2017 № 9, від 31.07.2017 № 10, від 31.08.2017 №№ 11, 12, 13, від 30.09.2017 №№ 14, 15, 16, від 30.11.2017 №№ 14, 15, від 31.12.2017 №№ 8, 9, від 31.01.2018 №№ 5, 6, 7, 8, від 31.03.2018 № 11, 12, 13, 14, 15, 16, від 30.04.2018 № 13, від 30.06.2018 №№ 16, 17, 18, 19, 20, 21, від 31.07.2018 №№ 10, 11, 12, від 31.08.2018 №№ 13,14,15, від 30.09.2018 №№ 15,16,17,18 та врахувавши зміст операцій на які вони були складені, суд вважає, що штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України за порушення граничних строків для їх реєстрації, в даному випадку не застосовуються.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 13.12.2018 № форми «Н» підлягає визнанню протиправним та скасуванню лише в частині нарахованого штрафу у сумі 72607,78 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за січень 2017 вересень 2018 років.

В прохальній частині адміністративного позову позивачем зазначено вимогу стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору (а.с. 8, том 1).

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Із платіжного доручення від 07.03.2019 № 66 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн (а.с. 5, том 1).

Враховуючи зазначене вище, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1901,79 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 13.12.2018 № форми «Н» в частині нарахованого штрафу у сумі 72607,78 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за січень 2017 вересень 2018 років.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пассервіс» судовий збір в розмірі 1901,79 грн (одна тисяча дев`ятсот одна грн 79 коп.), у відповідності до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у строк, встановлений статтею 295, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пассервіс», пров. Лікарський, 7-К, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2020 року.

Суддя Л.О. Поліщук