Справа № 1.380.2019.005656
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005656 пров. № А/857/459/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича СМ., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі №1.380.2019.005656 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування наказу (головуючий суддя першої інстанції Кравців О.Р., час ухвалення 11:06 год., місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 02.12.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом Львівської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2019 Львівською митницею ДФС в особі в.о. начальника Є.Г. Сафонова винесено оскаржуваний наказ, згідно з яким позивача, начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС відсторонено від виконання посадових обов`язків з 01.10.2019 на час порушення дисциплінарного провадження. Позивач зауважила, що незаконного переміщення на митну територію України товарно-матеріальних цінностей з приховуванням від митного контролю не відбулося. Водію автомобіля, стосовно якого Спецпідрозділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки у Львівській області скеровано листи Львівській митниці про наявність інформації щодо можливого незаконного переміщення товарів на митну територію України з приховуванням від митного кордону, відмовлено у пропуску через митний кордон України з підстав невиконання вимог ст. 259 та ст. 322 Митного кодексу України. Відмова у пропуску через митний кордон України транспортного засобу не оскаржувалася, отже є правомірною. Відповідність характеристик товарів даним, зазначеним у митній декларації (інших документах) товару, що містився (перевозився у транспортному засобі) встановлено в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.10.2019. На правомірність дії інспектора ОСОБА_8 щодо прийняття рішення про відмову у пропуску через митний кордон України транспортного засобу марки МАN вказується у листі Львівської митниці ДФС від 09.10.2019. У листі заступника начальника управління Служби Безпеки України у Львівській області від 27.09.2019, який зазначений як підстава для прийняття оскаржуваного наказу №204-дс, №691-о від 30.09.2019 не вказується про протиправність дій позивача при виконанні посадових обов`язків 27.09.2019.

Позивач не вчиняла жодних дій, пов`язаних з митним оформленням транспортного засобу МАN, а дії підлеглих відповідають правовим приписам Митного кодексу України.

Крім вказаного позивач зазначила, що станом на 30.09.2019 звернень (повідомлень, заяв, скарг) про порушення посадових обов`язків чи правових актів пов`язаних зі здійсненням митного контролю позивачем на адресу відповідача не надходило.

За змістом приписів чинного законодавства відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків повинно бути обґрунтованим і дійсно необхідним з метою забезпечення об`єктивності дисциплінарного провадження. Підставами для відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків є наявність реальних ризиків того, що у випадку продовження виконання такою службовою особою своїх посадових обов`язків вона може: продовжити вчинення дисциплінарного проступку; умисно вчинити інше кримінальне, адміністративне чи дисциплінарне правопорушення; заподіяти матеріальну чи моральну шкоду фізичній або юридичній особі, суспільству або державі через необережність; перешкоджати здійсненню повного, всебічного та неупередженого службового розслідування. «Реальність» зазначених вище ризиків означає, що поведінка державного службовця під час здійснення дисциплінарного провадження, характер і тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку та/або інші обставини дають достатні підстави побоюватися реалізації зазначених ризиків.

Особливу увагу позивач звернула на те, що у наказі «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 30.09.2019 №204-дс не зазначено: мотивів прийняття даного наказу, з посиланням на обставини, що є предметом дисциплінарного провадження; вчинку (дій), які підпадають під ознаки дисциплінарного проступку, що були здійснені позивачем; попередньої правової кваліфікації вчиненого, із зазначенням відповідного пункту ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»; аргументації того, що вчинений дисциплінарний проступок нерозривно пов`язаний із посадовими обов`язками позивача.

Крім того у самому наказі «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків» не наведено належних мотивів та обґрунтувань щодо відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків, а саме: обставин, які дають підстави вважати, що у випадку продовження виконання позивачем своїх посадових обов`язків, вона може продовжити вчинення дисциплінарного проступку, який став підставою ініціювання дисциплінарного провадження; позивач може умисно вчинити інше кримінальне, адміністративне чи дисциплінарне правопорушення; позивач може заподіяти з необережності матеріальну чи моральну шкоду фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі чи перешкоджатиме здійсненню повного, всебічного та неупередженого службового розслідування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду 25 листопада 2019 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями щодо відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків у випадку порушення дисциплінарного провадження є невірними та окрім цього, судом застосовано норми Закону України «Про державну службу», які станом на день винесення оскаржуваного наказу є нечинними та скасованими. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не має. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач явки уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Крім цього, відповідачем подано клопотання про заміну відповідача Львівської митниці ДФС її правонаступником Галицькою митницею Держмитслужби, яке судом відхиллено з тих підстав, що позивач у трудових відносинах перебуває із Львівською митницею ДФС, якою щодо позивача відкрито дисциплінарне провадження, яке не завершене станом на час розгляду справи апеляційним судом та, відповідно будь - які рішення за результатами цього дисциплінарного провадження будуть прийматись відповідачем Львівською митницею ДФС.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 обіймає посаду начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС.

Згідно з Положенням про відділ митного оформлення №4 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці ДФС, затвердженого першим заступником начальника Львівської митниці ДФС О. Марченко 11.03.2019 з доповненнями до Положення, затвердженими заступником начальника Львівської митниці ДФС П. Македон 28.05.2019 /а.с.15-27, 28/, відділ є структурним підрозділом митного поста, який безпосередньо здійснює митний контроль і митне оформлення зовнішньоекономічних вантажів, товарів і транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються громадянами та суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності через митний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська-Хребенне» та міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Рава-Руська-Хребенне, Верхрата». Відділ безпосередньо підпорядковується начальнику відділу (п.1.2).

Згідно з п. 1.3. Відділ очолює начальник. Начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади в порядку, встановленому ДФС.

Розділом 5 Положення передбачено відповідальність начальника відділу, зокрема, п. 5.2 установлено, що за невиконання завдань покладених на відділ і своїх обов`язків начальник відділу несе відповідальність згідно із законодавством України.

Згідно з дорученням Спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України у Львівській області на проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів комерційного призначення від 27.09.2019 №62/14/4-2199 в.о. начальнику Львівської митниці ДФС України Є.Г. Сафонову (надійшло до Львівської митниці ДФС за вх. №62/14/4-2199 28.09.2019), спецпідрозділ просив забезпечити проведення повного огляду товарів транспортного засобу комерційного призначення «МАN» із д.н.з. НОМЕР_1 , з покликанням на підстави, вказані у дорученні.

Спецпідрозділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управлінням Служби безпеки України у Львівській області скеровано в.о. начальнику Львівської області лист №62/14/4-2198 від 27.09.2019 (вх. №1260/5/13-70 від 30.09.2019 09:39:53) у якому вказано, що Спецпідрозділом БКОЗ Управління перевіряється інформація щодо здійснення зовнішньо-економічних операцій з порушенням вимог чинного законодавства. За наявними даними, можливе незаконне переміщення на митну територію України товарно-матеріальних цінностей з приховуванням від митного контролю (із заявленням неправдивих відомостей відносно найменування, класифікації, вагових характеристик, вартості та ін.). Зокрема, вказані предмети можливо протиправно переміщуватимуться 27.09.2019 в напрямку на в`їзд в Україну через МАПП Львівської області у транспортному засобі «МАN» із д.н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку з викладеним на підставі ст.ст. 12, 18 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» повідомлено в порядку взаємодії. Викладено прохання вжити вичерпних заходів щодо перевірки зазначеної інформації із забезпеченням застосування необхідних форм митного контролю, вищевказаного транспортного засобу, товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться у ньому, із залученням представників управління боротьби з митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії, а також проведення перевірки вимог діючого законодавства під час оформлення картки-відмови на зазначений транспортний засіб співробітником ВМО №4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФСУ Морозом Т.Я. За результатами проведених заходів невідкладно повідомити на адресу Спецпідрозділу.

В.о. начальника Львівської митниці ДФС Є. Сафоновим 30.09.2019 до вказаного документу накладено резолюцію такого змісту: УПМПтаМВ м/п «Рава-Руська»

1. Для вжиття в межах чинного законодавства України з питань державної митної справи скоординованих спільних заходів, спрямованих на виявлення та припинення можливих фактів порушень.

2. Інформувати СБКОЗ УСБУ у Л/о

Контроль:30.09.2019

УОМКтаО

Підготувати наказ про проведення перевірки.

Контроль: 30.09.2019

ОСОБА_4 .

Підготувати наказ про відкриття дисциплінарних проваджень стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Контроль: 30.09.2019

УпРзП

Підготувати наказ про відсторонення від виконання обов`язків ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.55/

Львівською митницею ДФС 30.09.2019 винесено наказ №204-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », у якому керуючись положеннями ст.ст. 64, 65, п. 1 ст. 68 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС.

Підстава: Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ, резолюція в.о. начальника Львівської митниці ДФС Євгена Сафонова на листі заступника начальника управління Служби Безпеки України у Львівській області - начальника спецпідрозділу БКОЗ СБУ Бітнера П.А. від 27.09.2019 №64/14/4-2198 (вх. ЛМ ДФС №1250/5/13-70 від 30.09.2019).

Вказаним наказом доручено голові дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС (Станіслав Соха), з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку забезпечити організацію здійснення дисциплінарного провадження у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ; керівнику робочої групи з проведення перевірки з окремих питань згідно наказу Львівської митниці ДФС №520 від 30.09.2019 ( Павло Македон ) після її завершення забезпечити передачу відповідних матеріалів до Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Львівської митниці ДФС для долучення до матеріалів дисциплінарного провадження.

Також Львівською митницею ДФС 30.09.2019 видано наказ №691-о «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків», відповідно до якого у зв`язку із порушенням дисциплінарного провадження, керуючись положенням ст. 72 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ відсторонено від виконання посадових обов`язків з 01.10.2019 на час порушення дисциплінарного провадження ОСОБА_1 , начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС.

Підстава: Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ (із змінами), резолюція в.о. начальника Львівської митниці ДФС Сафонова Є.Г. на листі заступника начальника управління Служби Безпеки України у Львівській області - начальника спецпідрозділу БКОЗ СБУ Бітнера П.А. від 27.09.2019 №62/14/4-2198 (вх. Львівської митниці ДФС від 30.09.2019 №1250/5/13-70), наказ Львівської митниці ДФС від 30.09.2019 №204-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ».

Вказаним наказом доручено Управлінню фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці ДФС (Модна О.М,) здійснити оплату праці ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ст. 72 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2019 №889-VІІ (із змінами); встановлено ОСОБА_1 п`ятиденний робочий тиждень (понеділок - п`ятниця) з двома вихідними днями, режим роботи з 9:00 год. до 18:00 год., робоче місце відділ організації роботи Львівської митниці ДФС за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 1: начальнику відділу організації роботи Львівської митниці ДФС Малик А.Й. доручено забезпечити здійснення щоденного обліку робочого часу ОСОБА_1 ..

Позивач вважаючи протиправними та незаконними дії в.о. начальника Є.Г. Сафонова з винесення наказу від 30.09.2019 №691-о «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків», а сам наказ протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, звернулася до суду із позовом.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу 30.09.2019 №6916-о правомірно скористався можливістю відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Публічна служба відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII (далі Закон №889-VIII, в редакції, чинній станом на момент винесення оскаржуваного наказу).

Приписами ст. 1 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, передбачених цією статтею.

Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частинами 2, 3 ст. 5 Закону №889-VIII передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Як слідує з матеріалів справи Наказом Львівської митниці ДФС № 204 - дс від 30.09.2019 р. порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 та наказом № 691-0 від 30.09.2019р. остання відсторонена від виконання посадових обов`язків з 01.10.2019 р. на час порушення дисциплінарного провадження.

Статтею 72 Закону України «Про державну службу» урегульовано питання відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків.

Відповідно до частини першої вказаної статті, державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

Згідно із частиною другою цієї ж статті, рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі:

наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження;

впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи;

перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Частини 1 та 2 статті 72 викладені в редакції Закону № 117-IX від 19.09.2019 та вказана редакція набула чинності з 25.09.2019 р.

Отже, на день винесення відповідачем оскаржуваного позивачем наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, законодавцем встановлено не лише види порушень, у разі вчинення яких державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків ( порушення встановлені пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону ), але й встановлені певні обставини, у разі наявності яких керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення може бути прийнято рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків.

Таким чином, відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків можливе лише у разі вчинення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: порушення Присяги державного службовця ( п. 1); перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення ( п. 7); невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця ( п. 8); використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб (п.9); подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби (п. 10) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення ( п.14).

При цьому, у разі вчинення державним службовцем перелічених вище порушень, відсторонення від виконання посадових обов`язків можливе при наявності таких обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження; впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи; перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає невірними висновки суду першої інстанції про те, що підставою для видання спірного наказу слугував виключно факт відкриття дисциплінарного провадження, оскільки такий не ґрунтується на нормах чинного, на день прийняття оскаржуваного наказу, Закону України «Про державну службу».

Як слідує з оскаржуваного наказу «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків» від 30.09.2019 року №691-о, у ньому не зазначено, вчинення якого дисциплінарного проступку стало підставою для відсторонення від виконання посадових обов`язків позивача та не вказано про наявність підстав, передбачених частиною другою статті 72 Закону України «Про державну службу», які давали підстави для відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків на час прийняття оскаржуваного наказу.

Крім цього, із наведених вище норм частин першої та другої вказаної статті цього Закону слідує, що відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у випадку передбачених Законом порушень та за наявності встановлених Законом підстав для відсторонення можливе як одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження, так і під час його здійснення, у випадку наявності наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірним, а натомість вказують на те, що таке прийняте відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог Закону України «Про державну службу» та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, що дає підстави для визнання його протиправним та скасування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов`язки начальника Львівської митниці ДФС Є.Г. Сафонова «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків» від 30.09.2019 року №691-о. підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконними та протиправними дій виконуючого обов`язки начальника Львівської митниці ДФС Є.Г. Сафонова з винесення оскаржуваного наказу щодо позивача ОСОБА_1 , то колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, оскільки право керівника щодо прийняття рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків передбачене статтею 72 Закону України «Про державну службу», та окрім цього, судом надана оцінка оскаржуваному наказу з урахуванням наведених вище висновків суду.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного вище підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в сумі 768,40 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн., а усього 1821,00 грн.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі №1.380.2019.005656 - скасувати та прийняти нове рішення яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов`язки начальника Львівської митниці ДФС Є.Г. Сафонова «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків» від 30.09.2019 року №691-о.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1821( одна тисяча вісімсот двадцять одна ) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 29.05.2020р.