Справа № 440/1311/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1311/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2019 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" (надалі відповідач або ПП "Білоцерківська агропромислова група") про стягнення адміністративно-господарських санкцій у період з 30 травня 2019 року по 09 січня 2020 року у розмірі 98088,41 грн.

Позов обґрунтований тим, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 440/2010/19 стягнуто з відповідача адміністративно-господарські санкції у сумі 1216969,78 грн та пеню у сумі 32858,10 грн. Позивач вважає, що право на нарахування пені за порушення термінів сплати існувало у позивача з 16 квітня 2019 року по 09 січня 2020 року. Розмір пені за 269 днів складає 130946,51 грн, нарахованої за період прострочення з 16 квітня 2019 року до 09 січня 2020 року дня сплати адміністративно-господарських санкцій. З урахуванням сплаченої відповідачем суми боргу у сумі 32858,10 грн за 45 днів за період з 16 квітня 2019 року по 30 травня 2019 року за рішенням суду, за відповідачем числиться борг по пені у розмірі 98088,41 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/1311/20; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

14 квітня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якій він заперечує проти позову, посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою ПП Білоцерківська агропромислова група на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №440/2010/19. Крім того, відповідач вказував на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення пені.

04 травня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якому відповідач вважає, що строк звернення до суду з позовом про стягнення пені не є пропущеним та зазначає, що перебіг строку звернення до суду розпочався з моменту коли позивачу стало відомо про ненарахування не несплату пені ПП Білоцерківська агропромислова група 10 січня 2020 року.

13 травня 2020 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він зазначає, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №440/2010/19 відповідач змушений виконати. Відповідач вважає, що строк на звернення до суду для позивача почався з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення позовних вимог, тобто з дня підтвердження правомірності стягнення суми адміністративно-господарських санкцій на підставі рішення суду у справі №440/2010/19. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2020 року позивач отримав виконавчий лист 28 листопада 2019 року, де зазначено дату набрання рішенням законної сили 28 жовтня 2019 року, однак до виконавчої служби або з позовом про додаткове нарахування пені не звертався.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статей 257-258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

05 червня 2019 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ПП "Білоцерківська агропромислова група" про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1216969,78 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 32858,10 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі №440/2010/19 у задоволенні позову Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено повністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року скасовано, з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та стягнення з приватного підприємства Білоцерківська агропромислова група на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1216969,78 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 32858,10 грн.

Відповідно до інформації Казначейства України ПП Білоцерківська агропромислова група 09 січня 2020 року перераховано до державного бюджету заборгованість з адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1216969,78 грн та пені у розмірі 32858,10 грн.

Позивачем, вважаючи порушеними строки сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1216969,78 грн та пені у розмірі 32858,10 грн у кількості 269 днів за період з 15 квітня 2019 року по 09 січня 2020 року, нараховано пеню у розмірі 98088,41 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" №875-XII від 21 березня 1991 року (далі Закон №875-XII) /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 20 вказаного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Отже, із положень наведених норм слідує, що адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються суб`єктами господарювання самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". Порушення цього терміну сплати адміністративно-господарської санкції тягне за собою нарахування пені на повну суму недоїмки за весь строк прострочення. У разі несплати пені самостійно, вона може бути стягнута у примусовому порядку.

Пунктом 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31 січня 2007 року, передбачено, що порядок нарахування пені та встановлення строку її сплати затверджуються Мінсоцполітики.

Так, наказом Міністерства праці та соціальної політики України №223 від 15 квітня 2007 року, затверджено Порядок нарахування пені та її сплати (надалі Порядок №223), який встановлює механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

У розумінні пунктів 2.2 та 2.3 Порядку №223, пеня це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом, за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язання, а адміністративно-господарська санкція це грошове зобов`язання, альтернативне зобов`язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону, сплачується у порядку і розмірах, передбачених Законом та постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Згідно із пунктами 3.1-3.4 Порядку №223 порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України за кожен календарний день прострочення (наведених у постановах Правління Національного банку України), що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Одноденний розмір пені при розрахунку округлюється до другого знака після коми в загальному порядку арифметичного округлення.

Документами, що підтверджують невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів, є звіт за формою 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 року №42, рішення суду, акт перевірки відділенням Фонду роботодавця.

Нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно.

Пунктами 3.6 та 3.7 Порядку №223 встановлено, що нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу. При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу.

У поданій позовній заяві за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів до відповідної судової інстанції відділення Фонду розраховує суму пені на дату її подання.

З такого правового регулювання слідує, що єдиною підставою для нарахування пені є несплата суб`єктом господарювання адміністративно-господарської санкції до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу щодо працевлаштування інвалідів. Пеня нараховується з 16 квітня відповідного року по дату фактичної сплати суми адміністративно-господарської санкції за кожний календарний день прострочення. У разі подання до суду позовної заяви за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів, пеня стягується спочатку у сумі, яка розрахована з 16 квітня відповідного року по дату подання позовної заяви до суду, а потім у сумі, яка розраховується з дати подання до суду позовної заяви по дату фактичної сплати адміністративно-господарської санкції. Рішення суду є лише документом, який підтверджує невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №440/2010/19, що набрала законної сили, підтверджено невиконання ПП Білоцерківська агропромислова група нормативу щодо працевлаштування інвалідів за 2018 рік та обґрунтованість нарахування Полтавським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій у сумі 1216969,78 грн та пені у сумі 32858,10 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем фактично сплачено адміністративно-господарську санкцію у сумі 1216969,78 грн та пеню у сумі 32858,10 грн лише 09 січня 2020 року, що також не оспорюється сторонами у справі.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою ПП Білоцерківська агропромислова група на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №440/2010/19, оскільки постанова суду апеляційної інстанції є такою, що набрала законної сили 28 жовтня 2019 року.

Також суд вважає необґрунтованим довід відповідача про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом, виходячи з наступного.

Абзацом другим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Отже, строк звернення до суду суб`єктом владних повноважень становить три місяці, який обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2020 року органом казначейської служби надано інформацію про те, що 09 січня 2020 року відповідачем погашено заборгованість зі сплати адміністративно-господарської санкції у сумі 1216969,78 грн та пеню у сумі 32858,10 грн за 45 днів за період з 16 квітня 2019 року по 30 травня 2019 року, а відтак підстава для звернення до суду з даним позовом виникла у позивача 10 січня 2020 року.

За такої обставини перебіг строку звернення до адміністративного суду для позивача, як суб`єкта владних повноважень, почався не з моменту, коли він дізнався про порушення строку сплати санкції відповідачем, а з дня виникнення підстав, що дають право на звернення до суду з відповідними вимогами, тобто з 10 січня 2020 року.

Згідно з відміткою, проставленою на штампі вхідної кореспонденції, позовна заява Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення ПП Білоцерківська агропромислова група про стягнення пені у сумі 98088,41 грн за період з 30 травня 2019 року по 09 січня 2020 року подана до канцелярії суду 10 березня 2019 року.

Отже, позивачем дотримано тримісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №804/1732/16.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що самостійно несплачена відповідачем пеня в сумі 98088,41 грн підлягає стягненню у судовому порядку, а тому позовну вимогу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів слід задовольнити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" (вул. Лесі Українки, 28, с. Білоцерківка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38340, ) про стягнення пені задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" (вул. Лесі Українки, 28, с. Білоцерківка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38340, ) на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) пеню за порушення термінів сплати адміністративного-господарської санкції за період з 30 травня 2019 року по 09 січня 2020 року у сумі 98088,41 грн (дев`яносто вісім тисяч вісімдесят вісім гривень сорок одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За змістом пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя К.І. Клочко