Справа № 380/2554/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2554/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких звернулася ОСОБА_3 , до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач 1), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач 2), в інтересах яких звернулася ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , представник позивачів), звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича (далі - приватний виконавець Маковецький З.В., відповідач) з наступними вимогами:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 22.11.2019 протиправними;

- скасувати заявку на реалізацію житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ромашкова, 10а/11 від 22.11.2019, яка скерована за №3838 на адресу ДП "СЕТАМ".

Ухвалою судді від 01.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

24.04.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21133).

24.04.2020 від відповідача надійшло клопотання про залучення третіх осіб до участі у справі (вх. №21140).

Ухвалою суду від 29.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третіх осіб.

При обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що приватним виконавцем Маковецьким З.В. в межах виконавчого провадження ВП № 60085654 описано та арештовано нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка є приватною власністю ОСОБА_4 . В подальшому складено та скеровано заявку на реалізацію вказаної житлової нерухомості до державного підприємства "СЕТАМ" (далі - ДП "СЕТАМ"). Позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їх представник ОСОБА_3 (мати) не погоджуються з такими діями відповідача, оскільки є неповнолітніми особами та зареєстровані у вказаній квартирі. Зазначають, що відповідно до п. 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, відповідач за таким дозволом до органу опіки і піклування не звертався. У зв`язку з цим, позивачі вважають дії відповідача щодо передачі нерухомого майна на реалізаціє протиправними та просять позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач позову не визнав. Подав відзив на позовну заяву (вх № 21133 від 24.04.2020), у якому зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № ВП60085654 з примусового виконання виконавчого листа №755/14905/2013, виданого 08.11.2013 Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 323027,32 грн., та стягнення солідарно з вказаних осіб на користь ПАТ "Укрсоцбанк" третейського збору в сумі 3630,27 грн. Зазначив, що в ході виконання проведено ряд заходів з примусового виконання рішення, зокрема, складено постанову про опис майна та арешт майна боржника, якою описано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_4 на праві приватної власності. Зазначив, що з відповіді Сихівської районної адміністрації за вих. №34-81141 від 15.11.2019 йому стало відомо, що в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані неповнолітні особи, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, встановивши, що вказані неповнолітні особи не є дітьми боржника - ОСОБА_4 , - дійшов висновку про відсутність підстав для звернення до органу опіки і піклування за дозволом щодо реалізацій квартири та 22.11.2019 скерував заявку на реалізацію вищевказаного майна в ДП "СЕТАМ". Враховуючи наведене, вважає свої дії правомірними, а позовні вимоги - безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відсутні, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження №60085654 з примусового виконання виконавчого листа №755/14905/2013, виданого 08.11.2013 Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 323027,32 грн. та стягнення солідарно з вказаних осіб на користь ПАТ "Укрсоцбанк" третейського збору в сумі 3630,27 грн.

Виконавче провадження відкрито постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.09.07.2019 № ВП60085654 на підставі заяви представника АТ "Укрсоцбанк" Дзундзи О.В. від 12.09.2019 про примусове виконання рішення.

Згідно матеріалів справи відповідачем з метою примусового виконання виконавчого листа №755/14905/2013, виданого 08.11.2013 Дніпровським районним судом міста Києва, проведено ряд заходів, зокрема: 17.09.2019 винесено постанову про арешт коштів майна боржника, відповідні обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; винесено постанову про арешт коштів боржника; скеровано запити в ДФС України, Пенсійний Фонд України щодо місця праці боржника та отримання доходів щодо відкритих рахунків в банківських установах; винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, копія якої скерована для виконання в ГУ ПФУ у Львівській області.

09.10.2019 на виконання вимог ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику на праві приватної власності.

В подальшому відповідачем було проведено оцінку майна та 22.11.2019 скеровано на адресу ДП "СЕТАМ" заявку на реалізацію житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: м .Львів, вул. Ромашкова, 10а/11 від 22.11.2019 №3838.

Не погоджуючись із такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивачі та їх представник звернулися з цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження"та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і вказаним Законом.

Згідно ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 ( далі - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, згідно ст.12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про охорону дитинства", діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно п. 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.06.2016 № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (далі - Порядок реалізації арештованого майна) реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами 3-16 п.2 цього розділу.

Підпунктом 3 п. 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ - копію акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогамч.6 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження";

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що боржнику ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що 30.01.2008 між ОСОБА_4 та АТ "Укрсоцбанк" було укладено договір іпотеки, згідно яким ОСОБА_4 передано в іпотеку АТ "Укрсоцбанк" майнові права на незавершену будівництвом трьохкімнатну квартиру, що знаходиться на третьому поверсі, загальною площею 84,72 кв. м., та будується за адресою: АДРЕСА_2 , як забезпечення її зобов`язань за кредитом, наданим в іноземній валюті.

Суд зазначає, що у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та щодо якої відповідачем було подано заявку на реалізацію житлової нерухомості від 22.11.2019, з 02.03.2018 зареєстроване місце проживання трьох осіб, а саме: неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та їх матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане підтверджується наявними у справі копіями відповіді Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.11.2019 №31-8141 та довідок про реєстрацію місця проживання вищевказаних осіб (а.с. 16-19).

Таким чином, беручи до уваги вищевказані норми законодавства, для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

З матеріалів справи та пояснень відповідача випливає, що ним, після встановлення факту реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено перевірку родинних зв`язків вказаних осіб з боржником.

Відповідач у відзиві зазначав, що згідно Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № НОМЕР_1 від 22.11.2019 та № НОМЕР_2 від 22.11.2019 ним було встановлено, що неповнолітні особи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не є дітьми боржника ОСОБА_4 , а внучками.

Відтак, відповідач дійшов висновку, що його дії щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості, яка належить на праві власності бабі неповнолітніх, не можуть порушити житлових прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому до органів опіки та піклування за дозволом на реалізацію нерухомого майна, яким користуються неповнолітні діти, він не звертався.

З цього приводу суд зазначає, що неповнолітні особи, які зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , а отже мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти зареєстровані у спірній квартирі разом із своєю матір`ю, ОСОБА_3 , що додатково вказує на їхнє право проживання у спірній квартирі.

А той факт, чи мають діти інше приміщення для проживання, мав би встановлюватися відповідним органом опіки та піклування в процесі надання дозволу на реалізацію нерухомого майна.

Крім того, діючи нормативні акти не встановлюють таку обов`язкову умову для звернення до органу опіки та піклування за дозволом на реалізацію нерухомого майна як перебування дітей в першому ступені споріднення з боржниками, власниками житла.

Таким чином, сам факт реєстрації місця проживання неповнолітньої особи у приміщенні щодо якого вирішується питання про реалізацію, є підставою для отримання дозволу органів опіки та піклування, незалежно від ступеня споріднення з власником житла.

У разі якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.11.2019 в справі № 718/482/15-ц та від 10.10. 2019 в справі №751/15667/15-ц.

Отже, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що приватний виконавець зобов`язаний був перед передачею на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, мав зазначити в заявці на реалізацію арештованого майна.

Чого, однак, ним зроблено не було.

Вказане свідчить про недотримання відповідачем вимог законодавства та обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності дії приватного виконавця.

Відтак, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича щодо подання заявки від 22.11.2019 на реалізацію житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , якою користуються та у якій проживають неповнолітні особи, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без надання дозволу органу опіки та піклування.

Тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про скасування заявки на реалізацію житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 22.11.2019, яка скерована за №3838 на адресу ДП "СЕТАМ", то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Скасування заявки на реалізацію житлової нерухомості не є належним способом захисту порушених прав у даному випадку, оскільки така заявка №3838 від 22.11.2019, якою завершено процес передачі на реалізацію арештованого майна, не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень та, відповідно, не підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне для ефективного захисту правнеповнолітніх осіб вийти за межі позовних вимог та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до отримання дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду у зв`язку з реєстрацією в такій квартирі неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв всупереч вимог Закону, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, суд зазначає таке.

Оскільки відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачувався, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3) щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , №3838 від 22.11.2019.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3) вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до отримання дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду у зв`язку з проживанням в такій квартирі неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.05.2020

Суддя Потабенко В.А.