Справа № 398/935/20
Суддя: Ніколаєв М. В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/935/20
Провадження №: 2-а/398/48/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" травня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Василяки І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сухолуцького Віталія Анатолійовича, Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до старшого сержанта Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сухолуцького Віталія Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у якому просить скасувати постанову серії БАА № 677255 від 14.03.2020 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у вказаній адміністративній справі закрити.

Під час розгляду справи судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на те, що 14 березня 2020 року, приблизно о 23 год. 50 хв., він рухався на своєму автомобілі Mercedes (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) по вул. Героїв Сталінграду в м. Олександрії. На світлофорі на повороті на вул.6-го Грудня він виїхав на регульоване перехрестя на зелене світло і повертав ліворуч. Пропускаючи зустрічні автомобілі, які рухались по вул. Героїв Сталінграду, він зупинився на проїзній частині, повертаючи на вул.6-го Грудня. Пропустивши автомобілі, які рухались йому назустріч, він повернув наліво в напрямку свого руху. Однак, на світлофорі вже загорілося жовте світло, а потім червоне, поки він закінчував свій маневр.

Одразу ж після повороту наліво на вул.6-го Грудня, його зупинив старший сержант Олександрійського відділу поліції ОСОБА_2 , та заявив, що він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, тобто червоний, і тим самим порушив правила дорожнього руху, та склав відносно нього постанову серії БАА № 677255 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач посилається на те, що дійсно, під час завершення повороту на вул.6-го Грудня в м. Олександрії на регульованому перехресті, загорівся червоний сигнал світлофора. Однак, при повороті він виїхав на перехрестя на зелене світло і чекав, пропускаючи автомобілі, які рухалися йому назустріч, і мав закінчити маневр, як це передбачено п. 16.5 Правил дорожнього руху.

У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що постанову складено відносно нього незаконно, тому вона підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. На позові наполягає в повному обсязі.

Відповідач - старший сержант Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сухолуцький В.А. в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву чи клопотань суду не надав.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, 09.04.2020 року на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на наступне. Відповідно до відеозапису з відео реєстратора патрульної машини СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області розташованого на дорозі, що веде до вул. 6-го Грудня, вбачається, що автомобіль позивача проїхав перехрестя із перехрещувальною вул. Г. Сталінграду на вул. 6-го Грудня на заборонний сигнал світлофору. Під час переслідування автомобіля порушника працівниками поліції було невдовзі встановлено, що на заборонний сигнал світлофору перехрестя з вул. Г. Сталінграду на вул. 6-го Грудня проїхав автомобіль MERCEDES BENZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Представник відповідача вказує на те, що не знаходить своє підтвердження посилання позивача на п. 16.5 ПДР, оскільки позивач вже виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що забороняв рух, що також підтверджується відеозаписом. Тому представник позивача вважає, що працівниками поліції було дотримано передбачені законом порядок та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підставі чого за порушення п, 8.7.3 «е» ПДР позивача законно притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У відзиві зазначено, що відеозаписи, на які посилається у відзиві представник відповідача будуть надано суду Олександрійським ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Постановою серії БАА № 677255 від 14.03.2020 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень на ОСОБА_1 , оскільки останній, 13 березня 2020 року о 23 годин 50 хвилин в м. Олександрія на регульованому перехресті, повертаючи ліворуч з вул.. Героїв Сталінграду на вул.. 6-го Грудня здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору - червони, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів Міністрів України від 10 жовтня 2001року № 1306 10 жовтня 2001року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху України. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 16.5 Правил дорожнього руху України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Олександрійським ВП ГУНП в Кіровоградській області, як і зазначалося представником позивача ГУНП в Кіровоградській області у відзиві, було надано суду диск з відео до матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При перегляді вказаного диску, судом встановлено, що на ньому знаходиться один відео файл, на якому зафіксовано складання поліцейським у службовому автомобілі постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 . Будь-яких інших даних або доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України на вказаному диску не виявлено.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Таким чином, зазначених вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано, зокрема в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на дані, на підставі яких відповідач встановив вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, оскільки належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення відповідач суду не надав.

Суд також звертає увагу, що старший сержант Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 не може бути належним відповідачем у справі виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Приписами ч.1 ст.1 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ "Про Національну поліцію" систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліцією;

2) територіальні органи поліції.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 122 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а, суд дійшов висновку, що відповідачем у даній категорії справ повинен бути територіальний орган поліції, який утворений та діє від імені Національної поліції України.

Таким чином, належним відповідачем у вказаній справі є не старший сержант Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сухолуцький Віталій Анатолійович, який є працівником територіального органу поліції, а сам вказаний територіальний орган поліції, а саме Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241, 242, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, задовольнити.

Скасувати винесену інспектором СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сухолуцьким Віталієм Анатолійовичем постанову від 14 березня 2020 року серії БАА № 677255 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого сержанта Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Сухолуцького Віталія Анатолійовича, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27 травня 2020 року.

Суддя М.В. Ніколаєв