Справа № 240/9766/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9766/19 Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

28 травня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року (повний текст рішення складено 11.03.2020 року, м. Житомир ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Богунського районного суду м. Житомира до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Житомирської митниці ДФС Мірошніченка М.І. № 0072/10100/19 від 18.07.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що передбачено ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35186,31 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності було те, що декларантом ОСОБА_1 у поданій митній декларації внесено неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару за УКТЗЕД в частині його опису, а саме: не відображено ознак комбінованого використання двигуна внутрішнього згорання з електромотором. Крім того, вчинено дії, які полягали в заявленні в митній декларації неправдивих відомостей щодо коду товару за УКТЗЕД та суми нарахування платежів, що відповідно призвело до зменшення та ухилення від сплати платежів.

Позивач вважає постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, так як автомобіль Chevrolet Volt 2013 модельного року оснащено електричним двигуном, а тому він відноситься до товарної підпозиції 87039010. При цьому, визначальним критерієм для класифікації даного автомобіля є те, що, на відміну від автомобілів товарної позиції 870322, що обладнані двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з кривошипно-шатунним механізмом, та не мають електричного двигуна, його колеса приводяться в рух за допомогою електродвигуна. Тому, просить зазначену постанову визнати протиправною та скасувати.

У свою чергу, представником відповідача до суду направлено відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, вказано про те, що 11.03.2019 року до митного посту «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС агентом з митного оформлення ПП «В і Є Транслогістик» громадянином України ОСОБА_1 до митного оформлення в режимі «імпорт 40» подано митну декларацію на товар «Легковий автомобіль, марка - CHEVROLET; модель - VOLT; номер кузова - НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення - для перевезення пасажирів; тип двигуна - бензин/електро; двигун - DOHC; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1398 см3, такий, що був у використанні, колір - сірий; тип кузова - хетчбек; колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2013; модельний рік виготовлення - 2013» та товаросупровідні документи на товар, а саме: рахунок-фактура № 02/26/2019 від 26.02.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.12.2018 року № НОМЕР_2 -3, одержувач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ). Митну декларацію 11.03.2019 року прийнято до митного оформлення та присвоєно номер UA101070/2019/015985. Агентом з митного оформлення ПП «В і Є Транслогістик» громадянином України ОСОБА_1 у графі 31 митної декларації зазначено дані про зазначений товар, у тому числі про те, що пересування автомобіля відбувається завдяки тільки електродвигуну, функції двигуна внутрішнього згоряння (ДВС) зводяться тільки до зарядження його акумуляторних батарей (ДВС безпосередньо не приводить транспортний засіб в рух і головним силовим механізмом є електромотор), автомобіль не обладнаний КПП, основний електричний двигун не обладнаний стартером, паливною системою, повітряним та мастильним фільтром, зчепленням або коробкою передач. У графі 33 на вказаний товар визначено код товару УКТЗЕД - 870390109частини та всіх видів забезпечення) по 11 січня 2020 року (дату ухвалення судового рішення).

Крім того, у відзиві також значено про те, що в своєму поясненні та під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 зазначив, що при визначенні коду товару згідно УКТ ЗЕД на вказаний товар він керувався наданими йому для митного оформлення документами на автомобіль, а також рішенням про визначення коду товару від 17.05.2016 року № КТ- 502-2016, прийнятим відділом класифікації товарів Одеської митниці ДФС. Визначення товару для нього було складним, вимагало від нього залучення додаткових джерел інформації і вивчення питання щодо класифікації. За консультацією щодо визначення вірного коду товару до посадових осіб митного органу чи експертів торгово-промислової палати не звертався. З порушенням не погодився. В ході провадження у справі про порушення митних правил позиція та показання ОСОБА_1 спростовується тим, що рішення про визначення коду товару від 17.05.2016 року № КТ-502-2016, прийняте відділом класифікації товарів Одеської митниці ДФС, скасоване 26.08.2017 року та є недіючим, що підтверджується листом Одеської митниці ДФС від 15.07.2019 року № 1336/7/15-70-19- 03-08. Крім цього, встановлено, що легковий автомобіль марки Chevrolet, моделі Volt за своїми технічними характеристиками відноситься до «гібридних автомобілів», тобто автомобілів, які рухаються завдяки системі «електродвигун-двигун внутрішнього згоряння», споживаючи як пальне, так і заряд електроакумулятора, зазначене знайшло своє підтвердження в листі ДФС «Про класифікацію автомобіля «марка - Chevrolet, модель - Volt»» від 17.05.2017 року № 12352/7/99-99-19-03-01-17, відповідно до якого вказані данні містяться і у вільному доступі в мережі «Інтернет», а транспортний засіб повинен декларуватись за кодом УК ТЗЕД . Крім цього, при розгляді справи слід врахувати, що 19.11.2018 року до Житомирської митниці ДФС агентом з митного оформлення ПП «В і Є Транслогістик» громадянином України ОСОБА_1 було подано митну декларацію № UА101070/2018/043234 для здійснення митного оформлення ідентичного за характеристиками транспортного засочастини та всіх видів забезпечення) по 11 січня 2020 року (дату ухвалення судового рішення).

Позивач направив до суду першої інстанції відповідь на відзив з посиланням на те, що при визначенні коду товару 11.03.2019 року власником автомобіля йому були надані додаткові документи, зокрема інструкція з експлуатації автомобіля (з перекладом), відповідно якої вбачалось, що автомобіль є електричним, тобто його рух забезпечується виключно за рахунок електромоторів. Автомобіль, який оформлявся ним 19.11.2018 року, не є ідентичним автомобілю, що оформлявся 11.03.2019 року, а є іншим автомобілем, із іншими технічними даними. Тому висновок відповідача про його обізнаність щодо визначення коду товару є неправильною. Після винесення рішення Житомирської митниці № КТ-UА10100-0009-2019 від 12.03.2019 року щодо визначення коду товару власник автомобіля відмовився оскаржувати таке рішення, оскільки процедура оскарження займає досить тривалий час, при цьому процедура митного оформлення автомобіля не є завершеною, а тому автомобіль повинен був увесь час перебувати на платній стоянці митниці. Затрати зі зберігання автомобіля могли б перевищити сума донарахованих платежів, що не було доцільним для власника автомобіля. Органом митниці визначено код товару без будь-якого обґрунтування, оскільки будь-які експертні дослідження митниця не проводила, додаткові документи не витребовувала, в тому числі і від виробника автомобіля, а в переліку документів, які митниця брала до уваги, відсутня інструкція на конкретний автомобіль, яка була мені надана власником автомобіля. Тому, вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим. Визначення ним коду товару та зазначення його у митній декларації здійснювалось ним на підставі наданих йому власником автомобіля до митного оформлення документів та листа Одеської митниці ДФС. Будь-якого умислу, направленого на внесення неправдивих відомостей до митної декларації, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, з метою зменшення та ухилення від сплати платежів, у нього не було.

Позивач та його представник у судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Водночас, пояснили, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення у зв`язку з відсутністю умислу в його діях. До декларації вносилися позивачем дані на підставі наданих йому власником автомобіля документів. Код товару визначався з урахуванням листа Одеської митниці ДФС щодо аналогічного типу товару і на момент декларування позивачу було не відомо про те, що рішення Одеської митниці ДФС щодо аналогічного типу товару вже було скасовано.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що визначення позивачем коду товару та зазначення його у митній декларації здійснювалась на підставі наданих власником автомобіля до митного оформлення документів та листа Одеської митниці ДФС. Зауважив, що будь-якого умислу, направленого на внесення неправдивих відомостей до митної декларації необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, з метою зменшення та ухилення від сплати платежів у позивача не було. Окрім того, вказав, що надана власником автомобіля інструкція, згідно якої і визначався код товару, не спростована відповідачем, а тому є чинною та такою, що підтверджує технічні характеристики автомобіля.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 24.03.2020 року відкрито апеляційне провадження та призначено до апеляційного розгляду.

26.03.2020 року позивач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 31.03.2020 року задоволено клопотання позивача та відкладено розгляд справи на 19.05.2020 року.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.03.2019 року до митного посту «Житомир-Центральний» Житомирської митниці ДФС агентом з митного оформлення ПП «В і Є Транслогістик» громадянином України ОСОБА_1 до митного оформлення в режимі «імпорт 40» подано митну декларацію на товар «Легковий автомобіль, марка - CHEVROLET; модель - VOLT; номер кузова - НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення - для перевезення пасажирів; тип двигуна - бензин/електро.; двигун - DOHC; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1398 см3, такий, що був у використанні, колір - сірий; тип кузова - хетчбек; колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2013; модельний рік виготовлення - 2013» та товаросупровідні документи на товар, а саме: рахунок-фактура № 02/26/2019 від 26.02.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.12.2018 року № НОМЕР_2 -3, одержувач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ). Митну декларацію 11.03.2019 року прийнято до митного оформлення та присвоєно номер UA101070/2019/015985.

Постановою заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Житомирської митниці ДФС Мірошніченка М.І. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35 186,31 грн. Згідно оскарженої постанови підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало відображення позивачем у митній декларації UA101070/2019/015985 від 11.03.2019 року, а саме у графі 31 неповної інформації щодо характеристик автомобіля, зокрема не відображено ознак комбінованого використання двигуна внутрішнього згорання з електромотором, що стало причиною зазначення в митній декларації неправдивих відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД та зменшення суми митних платежів.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що позивач при декларуванні автомобіля не вказав всіх відомостей, які містилися в наданих ним для митного оформлення документах, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, зокрема, щодо наявності в автомобілі двигуна внутрішнього згорання, ознак комбінованого використання двигуна внутрішнього згорання з електромотором, що призвело до зазначення позивачем у митній декларації неправдивих відомостей стосовно коду товару за УКТ ЗЕД та зменшення суми митних платежів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, однією з обов`язкових ознак порушення митних правил як адміністративного правопорушення є протиправність дій.

Пунктом 63 частини 1 статті 4 МК України визначено, що уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно із ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно частини 1 статті 266 МК України, декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст. 264 Митного кодексу встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 Митного кодексу України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто до товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (ч. 4 ст. 69 Митного кодексу України).

Як вбачається з рішення Відділу УАМП та МТР Житомирської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UА10100-0009-2019 від 12.03.2019 року, дані граф 31, 33 ВМД, за якими позивачем задекларовано товар, зокрема містять інформацію: «Легковий автомобіль, марка - CHEVROLET; модель - VOLT; номер кузова - НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення - для перевезення пасажирів; тип двигуна - бензин/електро.; двигун - DOHC; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1398см3, такий, що був у використанні, колір - сірий; тип кузова - хетчбек; колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2013; модельний рік виготовлення - 2013; дата введення в експлуатацію - 01.01.2013. Авто після ДТП.

Пересування автомобіля відбувається завдяки тільки електродвигуну, функції двигуна внутрішнього згоряння (ДВС) зводяться тільки до зарядження його акумуляторних батарей (ДВС безпосередньо не приводить транспортний засіб в рух і головним силовим механізмом є електромотор). Автомобіль не обладнаний КПП. Основний електричний двигун не обладнаний стартером, паливною системою, повітряним та мастильним фільтром, зчепленням або коробкою передач». У графі 33 на вказаний товар декларантом визначено код товару УКТ ЗЕД , який відповідно в графі 47 «Нарахування мита та митних платежів» визначає ставку акцизного збору 100EUR/1 шт.

Проте, із зазначеного рішення Відділу УАМП та МТР Житомирської митниці ДФС про визначення коду товару від 12.03.2019 року слідує, що вказаний автомобіль також обладнаний трансмісією, що дозволяє об`єднати електродвигун із двигуном внутрішнього згоряння (ДВЗ) для зменшення споживання пального та шкідливих викидів. Автомобіль оснащений тяговим синхронним електродвигуном змінного струму та двигуном-генератором, також автомобіль обладнаний 4-х циліндровим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, робочим об`ємом, котрий забезпечує рух автомобіля після розряду акумуляторних батарей до мінімально допустимого рівня при цьому обертаючий момент від ДВЗ може бути підсилений двигуном-генератором. ДВЗ передає обертовий момент через планетарну передачу та механізми зчеплення на колеса автомобіля та має декларуватись за кодом УКТ ЗЕД зі ставкою акцизного збору 250EUR/1000см3.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За статтею 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

При цьому, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст. 485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, у даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.12.2018 по справі №759/360/17 зазначив, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТЗЕД не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 Митного кодексу України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач при декларуванні автомобіля вказав відомості, які містилися в наданих покупцем, для митного оформлення документах, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При цьому, митний орган зазначив, що позивач не відобразив відомості щодо наявності в автомобілі двигуна внутрішнього згорання, ознак комбінованого використання двигуна внутрішнього згорання з електромотором, що призвело до зазначення позивачем у митній декларації неправдивих відомостей стосовно коду товару за УКТ ЗЕД та зменшення суми митних платежів.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що дії позивача не можуть вважатись такими, що свідчать про умисел на внесення до митної декларації неправдивих відомостей необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, оскільки позивач при визначенні коду товару керувався документами, наданими третіми особами до митного оформлення, рішенням про визначення коду товару від 17.05.2016 року № КТ- 502-2016, прийнятим відділом класифікації товарів Одеської митниці ДФС.

Суд вважає, що позивач при заповненні митної декларації вказав всі відомі йому, надані покупцем автомобіля, відомості щодо характеристик автомобіля, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Митний орган має в даному випадку перевірити зазначені відомості, враховуючи специфіку даного автомобіля (який є автомобілем з ознаками комбінованого використання двигуна внутрішнього згорання з електромотором) і вирішити питання щодо його розмитнення. При цьому суд вважає такі обставини не можуть свідчити про вчинення позивачем порушення, який не є покупцем автомобіля, не є декларатном, оскільки декларував автомобіль від імені іншої особи - покупця. Крім того, відповідачем не спростовано, надану власником автомобіля інструкцію, згідно якої визначався код товару, а тому вона є чинною та такою, що підтверджує технічні характеристики автомобіля. Разом з тим, суд враховує, що визначення товару даного автомобіля є складним, оскільки вимагає залучення додаткових джерел інформації і вивчення питання щодо класифікації, а також те, що митницею визначено код товару без будь-якого обґрунтування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція ст. 485 МК України встановлює склад порушення митних правил, об`єктивна сторона якого полягає, в тому числі, у протиправних діях, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №759/360/17.

Таким чином, вказаними положеннями ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - ухилення від сплати митних платежів, тобто це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. Тобто, для вирішення питання про правомірність притягнення позивача до відповідальності згідно статті 485 Митного кодексу України з`ясуванню підлягає доведення відповідачем факту в діях позивача прямого умислу.

Відповідно до ч. 1ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно частини другою статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Судом з`ясовано, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та для притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України є неправильне визначення коду товару.

У даному випадку, відповідач, взявши до уваги лише документи надані позивачем, не перевірив обставин на підтвердження правильності визначення коду товару, для усунення всякого роду сумнівів в документах, поданих до митного оформлення позивачем, не встановив і не опитав особу, яка придбавала автомобіль. Таким чином, суд вважає, що у митного органу не було достатньо беззаперечних і визначальних доказів вини позивача у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на надання неправдивих відомостей щодо коду товару.

Проаналізувавши наявні матеріали справи та подані докази, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За вказаними обставинами в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона проступку, передбаченого ст. 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутні і ознаки цього правопорушення.

Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повній мірі фактичні обставини справи, та не надано об`єктивний та обґрунтований аналіз з урахуванням доводів, наведених позивачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено повно та правильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього спростовують неправильні по суті висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Колегія суддів вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятої оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вбачає підстави для задоволення заявлених у позові вимог.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Житомирської митниці ДФС №0072/10100/19 від 18.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.485 МК України та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35186,31 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 травня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.