Справа № 360/1202/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1202/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 25 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до 25 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - відповідач, ДПРЧ-25), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - третя особа), в якому позивач просив суд стягнути з 25 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період 01.07.2015 по 30.04.2018 у загальному розмірі 36885,06 грн. з відрахуванням установлених законом податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу у ДСНС України, а на момент звільнення саме у ДПРЧ-25 на посаді водія та мав звання старшина служби цивільного захисту. 13.09.2019 позивача було звільнено у відставку.

В період проходження служби цивільного захисту в підрозділах ГУ ДСНС України у Луганській області позивач залучався та брав безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) задач у період з 2015-2018 років.

Позивач зазначив, що відповідач зобов`язаний був виплатити винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за вищевказані періоди, але цього в повному розмірі зроблено не було.

Позивач також вказує, що перебував у районі проведення АТО, оскільки, Новоайдарський район Луганської області є зоною проведення АТО згідно розпорядження Кабінет Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Оскільки позивач не брав безпосередньої участі в АТО у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення), а лише в інших районах (місцях) проведення АТО, тому з 21.01.2016 обчислення винагороди за участь в АТО повинно розраховуватись з розрахунку 1200,00 грн на місяць.

Позивачем здійснено попередні розрахунок невиплаченої винагороди за безпосередню участь в АТО.

У зв`язку із вищевикладеним, вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість по винагороді за безпосередню участь в АТО в загальному розмірі 36885,06 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до відділу діловодства та обліку звернення громадян 22.04.2020 за вхідним реєстраційним номером 15980/2020 надав відзив на позовну заяву (а.с.20-24), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що позивач дійсно перебував на службі в ДСНС України з 11.02.1998 по 13.09.2019.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 08 серпня 2015 року №220 з 22 липня 2015 року ОСОБА_1 прибув до складу сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань.

ОСОБА_1 дійсно в період з 22.07.2015 по 31.07.2015, з 01.08.2015 по 31.08.2015, з 01.09.2015 по 17.09.2015, з 09.10.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 30.11.2015, з 01.12.2015 по 28.12.2015, з 01.01.2016 по 20.01.2016, з 21.01.2016 по 21.01.2016, з 01.02.2016 по 29.02.2016, з 01.03.2016 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 01.04.2016, з 06.04.2016 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.06.2016 по 08.06.2016, з 07.07.2016 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 31.08.2016, з 01.09.2016 по 26.09.2016, з 14.10.2016 по 31.10.2016, з 01.11.2016 по 30.11.2016, з 01.12.2016 по 23.12.2016, з 03.02.2017 по 28.02.2017, з 01.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 31.05.2017, з 01.06.2017 по 28.06.2017, з 14.07.2017 по 31.07.2017, з 01.08.2017 по 31.08.2017, з 01.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 18.10.2017, з 23.11.2017 по 30.11.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 22.01.2018, з 06.02.2018 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 31.03.2018, з 01.04.2018 по 28.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Луганській області.

Відповідач зазначив, що зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

За таких обставин ДПРЧ-25 вважає, що ОСОБА_1 невірно тлумачиться норми матеріального права у спірних правовідносинах, оскільки відсутні правові підстави для виплати йому грошової винагороди за безпосередню участь у проведенні АТО у період з липня 2015 року по квітень 2018 року.

Відповідач також вказав, що ОСОБА_1 не надав доказу безпосередньої участі його в АТО, а лише про його прибуття до сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО та Головне управління також такими доказами не володіє.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог не надала.

Ухвалою суду від 25.03.2020 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.12-13).

Ухвалою суду від 23.04.2020 відкладено судовий розгляд справи до 28.05.2020 (а.с.52-53).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у період з 11.02.1998 по 13.09.2019 проходив службу в органах ДСНС України, 13.09.2019 був звільнений з посади водія 25 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (а.с.4-6, 42-49).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 від 16.11.2015 (зворотній бік а.с.5).

Згідно довідки ДСНС в Луганській області від 24.01.2020 №01-447/232 позивач наказом першого заступника керівника АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 08.08.2015 № 220, від 30.09.2015 № 273, від 28.10.2015 № 301, від 28.04.2016 № 120, від 08.07.2016 № 190 дск, від 22.07.2016 № 204 дск, від 05.10.2016 № 281 дск, від 03.11.2016 № 309 дск, від 05.01.2017 № 5 дск, від 04.03.2017 № 64 дск, від 06.07.2017 № 201 дск, від 03.08.2017 № 225 ск, від 28.04.2018 № 118 дск та наказом начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області від 02.11.2017 № 326-НО, від 28.11.2017 № 349-НО, від 22.01.2018 № 20-НО, від 16.02.2018 № 48-НО "Про залучення та вилучення співробітників структурних та підпорядкованих підрозділів Головного управління до виконання завдань за призначенням у зоні проведення АТО на території Луганської області" позивач у період з 22.07.2015 по 17.09.2015, з 09.10.2015 по 01.04.2016, з 06.04.2016 по 08.06.2016, з 07.07.2016 по 26.09.2016, з 14.10.2016 по 23.12.2016, з 03.02.2017 по 28.06.2017, з 14.07.2017 по 18.10.2017, з 23.11.2017 по 22.01.2018, з 06.02.2018 по 28.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області (зворотній бік а.с.7).

Вищевказані обставини також підтверджує довідка від 22.04.2020 №5701-2039/57135 (а.с.31).

З довідки ДПРЧ-25 №13/127/778 про винагороду за участь в АТО з липня 2015 року по квітень 2018 року вбачається:

-з липня 2015 року по грудень 2015 року відсутнє нарахування та виплата винагороди за участь в АТО;

-з січня 2016 року по грудень 2016 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього за 135 днів;

-з січня 2017 року по грудень 2017 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього за 126 днів;

-з січня 2018 року по квітень 2018 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього за 54днів.

З вказаної довідки вбачається, що за період з липня 2015 року по квітень 2018 року позивачу нараховано та виплачено винагороду за участь в АТО в загальній сумі 13462,06 грн (а.с.8,34).

З довідки ДПРЧ-25 від 17.04.2020 № 13/127/1176 вбачається, що у період (а.с.32-33):

- з 17.09.2015 по 09.10.2015 (29 календарних днів) позивач перебував на лікарняному;

- з 13.12.2015 по 23.12.2015 (11 календарних днів) у щорічній основній відпустці;

- з 06.03.2016 по 05.04.2016 (31 календарний день) у щорічній основній відпустці;

- з 26.09.2016 по 13.10.2016 (18 календарних днів) на лікарняному;

- з 23.12.2016 по 08.01.2017 (17 календарних днів) у щорічній основній відпустці;

- з 05.01.2017 по 29.01.2017 (25 календарних днів) на лікарняному;

- з 30.01.2017 по 02.02.2017 (4 календарних дня) у щорічній основній відпустці;

- з 01.04.2017 по 03.05.2017 (33 календарних дні) у щорічній основній відпустці;

- з 28.06.2017 по 13.07.2017 (16 календарних днів) у щорічній основній відпустці;

- з 18.10.2017 по 22.11.2017 (36 календарних днів) на лікарняному;

- з 22.01.2018 по 05.02.2018 (15 календарних днів) у щорічній основній відпустці.

Позивачем здійснено власний розрахунок невиплаченої винагороди та останній вважає, що за період з липня 2015 року по квітень 2018 року відповідач повинен був виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО в розмірі 36885,06 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" (далі - Постанова № 24), яка була чинною до 21 січня 2016 року, в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

На виконання Постанови № 24 наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок № 49), який діяв до 18.03.2016.

Вказаний Порядок визначав механізм та умови виплат винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції (далі - АТО), інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 49).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 49 передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

залучені до проведення АТО;

перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України);

перебувають у районі проведення АТО.

З системного аналізу вищевказаних норм, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у пункті 2 Постанови № 24, пункті 1 додатку № 1 до Постанови № 24, пункті 1 розділу ІІ Порядку № 49 можна дійти висновку, що у період до 21 січня 2016 року за безпосередню участь в антитерористичних операціях військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу правоохоронних органів виплачувалася винагорода, яка обчислювалася у розмірі 100 % місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу правоохоронних органів брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" (далі - Постанова № 18) в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 травня 2016 року № 385 (далі - Наказ № 385) затверджено Інструкцію про порядок та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Наказу № 385 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських".

Згідно з пунктом 1 Розділу І Інструкції, вона визначає механізм та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) ДСНС, її територіальних органів, установ та організацій, що належать до сфери управління ДСНС, за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктами 1 та 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що виплата винагороди особам рядового і начальницького складу здійснюється за безпосередню участь в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у таких розмірах із розрахунку на місяць:

у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) - 4200 гривень;

в інших районах (місцях) проведення АТО - 1200 гривень.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;

перебування у безпосередньому підпорядкуванні керівництва оперативного штабу з управління АТО (далі - штаб АТО);

перебування у районі проведення АТО.

При цьому, відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції підтвердженням безпосередньої участі для осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) у Донецькій та Луганській областях у заходах у районах (місцях) проведення АТО є:

витяг з наказу штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО;

витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;

оперативні донесення (звіти) про виконані заходи в районі проведення АТО, а також інші заходи в умовах особливого періоду з визначенням території (місця) їх виконання;

витяги з книг служб органів управління (підрозділів) про виконані заходи (чергування) у районі проведення АТО;

витяги з графіків несення служби в районі проведення АТО;

інші офіційні документи або витяги з них, видані оперативним штабом АТО (штабами секторів або оперативно-тактичних угрупувань), що містять достатні докази безпосередньої участі в АТО на території відповідних областей.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VI Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 жовтня 2014 року № 1032 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2014 року за № 1563/26340, служба в чергових караулах підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ здійснюється з урахуванням кількості відпрацьованого особовим складом часу згідно з чинним законодавством України. Організація служби в чергових караулах здійснюється в чотири чергові зміни. Тривалість чергової зміни - 24 години.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 квітня 2015 року № 475 затверджено Інструкцію про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція про виплату грошового забезпечення).

Відповідно до пункту 3 Інструкції про виплату грошового забезпечення до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розділом IV "Надбавки і доплати" Інструкції про виплату грошового забезпечення передбачено такі види надбавок і доплат: надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавка за знання та використання іноземної мови, доплата за науковий ступінь, доплата за вчене звання, надбавка за спортивні звання, надбавка за почесне звання, надбавка фахівцям, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць, надбавка за кваліфікаційну категорію, надбавка за кваліфікацію, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, надбавка за операторське обслуговування і збереження засобів засекреченого автоматичного зв`язку, доплата за службу в нічний час, надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, надбавка за роботу в захисних ізолювальних дихальних апаратах, курсантська посадова надбавка, надбавка за службу у високогірних місцевостях, надбавка за службу в умовах режимних обмежень.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (постанов Кабінету Міністрів України № 24, № 18, наказу Міністерства внутрішніх справ України № 385), можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір до 20 січня 2016 року не повинен бути меншим ніж 3000,00 грн, а з 21 січня 2016 року (з дня набрання чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України № 385) повинен становити у розмірі із розрахунку на місяць: у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) - 4200 гривень; в інших районах (місцях) проведення АТО - 1200 гривень.

При цьому, особи вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО; перебування у безпосередньому підпорядкуванні керівництва оперативного штабу з управління АТО (далі - штаб АТО); перебування у районі проведення АТО, підтвердженням чого, зокрема, є: витяги з наказів штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО; витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО.

Судом встановлено, що відповідно до довідок Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 24.01.2020 №01-447/232 та від 22.04.2020 №5701-2039/57135 позивача дійсно було залучено до безпосередньої участі у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей наказами Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) у період 22.07.2015 по 17.09.2015, з 09.10.2015 по 01.04.2016, з 06.04.2016 по 08.06.2016, з 07.07.2016 по 26.09.2016, з 14.10.2016 по 23.12.2016, з 03.02.2017 по 28.06.2017, з 14.07.2017 по 18.10.2017, з 23.11.2017 по 22.01.2018, з 06.02.2018 по 28.04.2018.

На виконання вимог ухвали суду від 25.03.2020 відповідачем накази першого заступника керівника АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 08.08.2015 № 220, від 30.09.2015 № 273, від 28.10.2015 № 301, від 28.04.2016 № 120, від 08.07.2016 № 190 дск, від 22.07.2016 № 204 дск, від 05.10.2016 № 281 дск, від 03.11.2016 № 309 дск, від 05.01.2017 № 5 дск, від 04.03.2017 № 64 дск, від 06.07.2017 № 201 дск, від 03.08.2017 № 225 ск, від 28.04.2018 № 118 дск; накази начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області від 02.11.2017 № 326-НО, від 28.11.2017 № 349-НО, від 22.01.2018 № 20-НО, від 16.02.2018 № 48-НО "Про залучення та вилучення співробітників структурних та підпорядкованих підрозділів Головного управління до виконання завдань за призначенням у зоні проведення АТО на території Луганської області" та накази командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку участі ОСОБА_1 у проведенні антитерористичних операцій (в тому числі участі у чергуваннях в добових нарядах щодо реагування на протиправні дії з боку незаконно озброєних формувань та диверсійно-розвідувальних груп, можливі прояви тероризму і сепаратизму, інші правопорушення, у відрядженнях тощо) та дату фактичного завершення такої участі за період 01.07.2015 по 30.04.2018 не надано.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодного належного та допустимого доказу на спростування позиції позивача, відповідач суду не надав.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачу у період з липня 2015 року по квітень 2018 року відповідно до Постанови № 24, Порядку № 49, Постанови № 18 та Наказу № 385 мала бути нарахована та виплачена винагорода за весь час безпосередньої участі в антитерористичній операції згідно з наказами Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) та наказами начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області.

Оскільки матеріали справи не містять доказів безпосередньої участі ОСОБА_1 в АТО у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення), і сам позивач зазначає про це в позові, тому з 21 січня 2016 року обчислення винагороди позивачу за участь в АТО повинно здійснюватися з розрахунку 1200,00 грн на місяць.

З урахуванням зазначеного, враховуючи положення Постанови № 18, Наказу № 385, Інструкції, суд приходить до висновку, що обчислення винагороди повинно здійснюватись з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі.

Обраховуючи розмір винагороди позивача за безпосередню участь в АТО, суд враховує, що згідно з Інструкцією про виплату грошового забезпечення, доплата за службу в нічний час є складовою грошового забезпечення та носить постійний характер, відповідно, має враховуватися під час обчислення суми винагороди, а разові премії до свят та індексація носять разовий характер, відповідно, не враховуються при обчисленні суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

З довідки ДПРЧ-25 від 17.04.2020 № 13/127/1176 вбачається, що у період з 17.09.2015 по 09.10.2015 (29 календарних днів) позивач перебував на лікарняному; з 13.12.2015 по 23.12.2015 (11 календарних днів) у щорічній основній відпустці; з 06.03.2016 по 05.04.2016 (31 календарний день) у щорічній основній відпустці; з 26.09.2016 по 13.10.2016 (18 календарних днів) на лікарняному; з 23.12.2016 по 08.01.2017 (17 календарних днів) у щорічній основній відпустці; з 05.01.2017 по 29.01.2017 (25 календарних днів) на лікарняному; з 30.01.2017 по 02.02.2017 (4 календарних дня) у щорічній основній відпустці; з 01.04.2017 по 03.05.2017 (33 календарних дні) у щорічній основній відпустці; з 28.06.2017 по 13.07.2017 (16 календарних днів) у щорічній основній відпустці; з 18.10.2017 по 22.11.2017 (36 календарних днів) на лікарняному; з 22.01.2018 по 05.02.2018 (15 календарних днів) у щорічній основній відпустці.

Таким чином, за обрахунком суду розмір винагороди за безпосередню участь в АТО за період роботи у ДПРЧ-25 мав складати відповідно до Постанови КМУ №24 від 31.01.2015:

-за липень 2015 року - 1494,26 грн (4632,22 грн / 31 день х 10 днів участі в АТО);

-за серпень 2015 року - 3236,75 грн (31 день участі в АТО);

-за вересень 2015 року - 2704,64 грн (5071,20 грн / 30 день х 16 днів участі в АТО);

-за жовтень 2015 року - 2719,50 грн (3665,42 грн / 31 день х 23 дні участі в АТО);

-за листопад 2015 року - 3668,00 грн (30 днів участі в АТО);

-за грудень 2015 року - 3306,47 грн (5125,04 грн / 31 день х 20 днів участі в АТО);

-за період з 01.01.2016 по 20.01.2016 - 4778,80 грн (7407,14 грн / 31 день х 20 днів участі в АТО).

За обрахунком суду розмір винагороди за безпосередню участь в АТО за період роботи у ДПРЧ-25 мав складати відповідно до Наказу МВС України №385 від 17.05.2016:

-21.01.2016 по 31.01.2016 - 425,80 грн (1200,00 грн / 31 день х 11 днів участі в АТО);

-за лютий 2016 року - 1200,00 грн (29 днів участі в АТО),

-за березень 2016 року - 193,54 грн (1200,00 грн / 31 день х 5 днів участі в АТО),

-за квітень 2016 року - 1000,00 грн (1200,00 грн / 30 день х 25 днів участі в АТО),

-за травень 2016 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО),

-за червень 2016 року - 320,00 грн (1200,00 грн / 30 день х 8 днів участі в АТО),

-за липень 2016 року - 967,74 грн (1200,00 грн / 31 день х 25 днів участі в АТО),

-за серпень 2016 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО),

-за вересень 2016 року - 1000,00 грн (1200,00 грн / 30 день х 25 днів участі в АТО),

-за жовтень 2016 року - 696,77 грн (1200,00 грн / 31 день х 18 днів участі в АТО);

- за листопад 2016 року - 1200,00 грн (30 днів участі в АТО);

-за грудень 2016 року - 851,61 грн (1200,00 грн / 31 день х 22 дні участі в АТО);

-за січень 2017 року - 0,00 грн,

-за лютий 2017 року - 1114,28 грн (1200,00 грн / 28 день х 26 днів участі в АТО),

-за березень 2017 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО),

-за квітень 2017 року - 0,00 грн,

- за травень 2017 року - 1083,87 грн (1200,00 грн / 31 день х 28 днів участі в АТО);

-за червень 2017 року - 1080,00 грн (1200,00 грн / 30 день х 27 днів участі в АТО),

-за липень 2017 року - 696,77 грн (1200,00 грн / 31 день х 18 днів участі в АТО),

-за серпень 2017 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО);

-за вересень 2017 року - 1200,00 грн (30 днів участі в АТО),

-за жовтень 2017 року - 658,06 грн (1200,00 грн / 31 день х 17 днів участі в АТО);

-за листопад 2017 року - 320,00 грн (1200,00 грн / 30 день х 8 днів участі в АТО);

-за грудень 2017 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО);

-за січень 2018 року - 812,90 грн (1200,00 грн / 31 день х 21 день участі в АТО),

-за лютий 2018 року - 985,71 грн (1200,00 грн / 28 день х 23 дні участі в АТО),

-за березень 2018 року - 1200,00 грн (31 день участі в АТО),

-за квітень 2018 року - 1120,00 грн (1200,00 грн / 30 днів х 28 днів участі в АТО).

Загальна сума складає 46035,47 грн.

Відповідачем сплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО за вказаний період у загальному розмірі 13462,06 грн (а.с.34), що також підтверджує позивач у позові. Отже, відповідачем позивачу не доплачено винагороду за безпосередню участь в АТО у загальному розмірі 32573,41 грн.

Розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО у спірному періоді, наведений позивачем у позовній заяві, є відмінним від розрахунку суми такої винагороди, здійсненого судом, оскільки позивачем під час розрахунку неправильно визначено кількість днів у вересні 2016 року, коли позивач з 17.09.2015 по 09.10.2015 перебував на лікарняному; у грудні 2015 року, коли позивач з 13.12.2015 по 23.12.2015 перебував у щорічній основній відпустці; у березні 2016 року, коли позивач з 06.03.2016 по 05.04.2016 перебував у щорічній основній відпустці; у квітні 2016 року, коли був залучений до безпосередньої участі в АТО; у у липні 2016 року, коли був залучений до безпосередньої участі в АТО; у вересні 2016 року, коли позивач з 26.09.2016 по 13.10.2016 перебував на лікарняному; у грудні 2016 року, коли позивач з 23.12.2016 по 08.01.2017 перебував у щорічній основній відпустці; у лютому 2017 року, коли позивач з 30.01.2017 по 02.02.2017 перебував у щорічній основній відпустці; у квітні 2017 року - травні 2017 року, коли позивач з 01.04.2017 по 03.05.2017 перебував у щорічній основній відпустці; у червні 2017 року, коли позивач з 28.06.2017 по 13.07.2017 перебував у щорічній основній відпустці; у жовтні 2017 року, коли позивач з 18.10.2017 по 22.11.2017 перебував на лікарняному; у січні 2018 року - лютому 2018 року, коли позивач з 22.01.2018 по 05.02.2018 перебував у щорічній основній відпустці та зроблено неправильний арифметичний розрахунок суми винагороди за безпосередню участь в АТО.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача винагороди за безпосередню участь в АТО за період з липня 2015 року по квітень 2018 року є частково обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідач як податковий агент згідно вимог Податкового кодексу України зобов`язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до 25 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити частково.

Стягнути з 25 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (, місцезнаходження: 93500, Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, квартал Миру, буд.36) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня 2015 року по квітень 2018 року в загальній сумі 32573 (тридцять дві тисячі п`ятсот сімдесят три) гривні 41 копійку, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 29 травня 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян