Справа № 826/978/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Київ № 826/978/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"
до третя особаРегіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві ОСОБА_1
про зобов`язання вчинити дії,

Прийняв до уваги наступне :

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві за участю третьої особи - ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В подальшому судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 529 від 16.05.2019 та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа № 826/978/17, вказану адміністративну справу розподілено на суддю Арсірія Р.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2019 прийнято адміністративну справу №826/978/17 до провадження. Справа розглядалась під головуванням судді Арсірія Р.О. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як слідує з позовної заяви позивач підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, станом на день прийняття рішення у справі відповідачем не надано суду жодних заперечень на позов.

Третя особа правом подачі письмових пояснень не скористалася.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як слідує з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є власником автомобіля Fiat 500 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і державного знаку НОМЕР_2 .

17 червня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , уклали договір фінансового лізингу К400А-82449154 автомобілю.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , виконав умови договору фінансового лізингу та в повному обсязі здійснив погашення заборгованості за вказаним договором, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу.

03 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передав ОСОБА_2 договір, акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, акт приймання - передачі автомобілю та транзитних номерів, довіреність на зняття з обліку автомобілю.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уповноважив ОСОБА_2 , на здійснення перереєстрації автомобіля шляхом видачі довіреності.

07 грудня 2016 року ОСОБА_2 , діючий від імені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до територіального сервісного центру № 8045 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України з заявою для зняття з обліку автомобілю у зв`язку з виконанням умов договору.

До заяви ОСОБА_2 , додані такі документи: договір фінансового лізингу № К400А-82449154 від 17.06.2015 з додатками, акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, акт приймання - передачі автомобілю, свідоцтво про реєстрацію -імпортного засобу, генеральна довіреність, довіреність на отримання цінностей, копія паспорта та довідки про отримання ІНН ОСОБА_2

09 грудня 2016 року відповідач відмовив у знятті з обліку вказаного транспортного засобу, посилаючись на Закон України «Про фінансовий лізинг», ч.2 ст.806 і ч.2 ст.799 Цивільного кодексу України.

Вважаючи, що відповідач неправомірно відмовив у знятті з обліку транспортного засобу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Відповідно до абзацу тринадцятого статті 4 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, проведення їх обов`язкового технічного контролю та визначення обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, визначення переліку обладнання, необхідного для одержання суб`єктами господарювання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України (далі - суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю), а також переліку документів, що подаються для одержання такого права та інші повноваження, визначені цим Законом.

Порядок здійснення відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. Для ведення відомчого обліку зареєстрованих транспортних засобів відповідними органами, якими вони зареєстровані, створюються уніфіковані автоматизовані електронно-облікові системи. Відомості відомчого обліку щодо зазначених транспортних засобів є складовою частиною Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про державний рух»:

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (зі змінами і доповненнями) (далі - Порядок № 1388) встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктом 8 цього Порядку встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни,поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

договір фінансового лізингу.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного цивільного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору та правила статті 628 ЦК України.

За імперативним положенням статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Судом встановлено, що сторони договору про надання фінансового лізингу №К400А-82449154 умов щодо нотаріального посвідчення не виконали, що не заперечується позивачем, відтак Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві правомірно відмовив у знятті з реєстрації транспортного засобу.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, належних та допустимих доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - відмовити повністю.

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ - відсутній)

Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві (02090, м.Київ, вул.П.Усенко, 8, код ЄДРПОУ - відсутній)

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), рнокпп НОМЕР_3 )

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій