Справа № 160/3006/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
01 червня 2020 року Справа № 160/3006/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Турової О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
17.03.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати у період з 01 січня 2017 р. по 28 вересня 2018 р. індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2017 р. по 28 вересня 2018 р;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення 28 вересня 2018 р. остаточного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 29 вересня 2018 р. по день постановлення місцевим адміністративним судом рішення у даній справі.

В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 до 28.09.2018р. Відповідно п.п. «к» п.2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) №498 позивача звільнено з військової служби у запас. В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2018р. №230 позивача з 28.09.2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Маючи намір отримати індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.09.2018р., представником позивача було надіслано адвокатський запит №556 від 11.09.2019р., за результатами розгляду якого відповідач листом №350/172/1/753/пс від 17.10.2019 року повідомив останнього про відсутність фінансового ресурсу, закладеного Міністерством оборони України, в кошторисі даної військової частини на 2016-2018 рр. на виплату індексації за відповідні періоди. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати у період з 01 січня 2017 р. по 28 вересня 2018 р. індексації його грошового забезпечення, з урахуванням того, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу відповідач повинен був зробити повний розрахунок з позивачем без надання останнім будь-яких додаткових заяв чи вимог, та з посиланням на норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, посилаючись на приписи ст. ст. 116, 117 КЗпП України, позивач зазначав, що відповідач повинен провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплат належних сум по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3006/20 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами з 23.04.2020 року у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Також вищезазначеною ухвалою суду від 23.03.2020 року витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : довідку про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 01.01.2017р. по 28.09.2018р.; довідку про розмір середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

13 квітня 2020 року до канцелярії суду від представника позивача надійшов супровідний лист з відповідними матеріалами судової практики на підтвердження своєї правової позиції.

17 квітня 2020 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

04 травня 2020 року до канцелярії суду від представника позивача надійшов супровідний лист з відповідними матеріалами судової практики на підтвердження своєї правової позиції.

21 травня 2020 року до канцелярії суду від представника відповідача до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення на позовну заяву.

Зважаючи на те, що 07.05.2020р. та з 12.05.2020р. по 29.05.2020р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у щорічній відпустці, питання про зупинення провадження в адміністративній справі №160/3006/20 розглянуто та постановлено відповідну ухвалу - першого робочого дня.

Судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №810/451/17 (провадження №11-1210апп19) було прийнято до розгляду справу №810/451/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та призначено справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на 04.03.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86402009).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду зазначено, що у січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 57919,68 грн. за період з 25 березня 2016 року по 28 грудня 2016 року. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що до спірних правовідносин положення статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) не застосовуються.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, яка обґрунтована, зокрема, тим, що факт протиправної невиплати позивачу вихідної допомоги при звільненні встановлено судовим рішенням у справі №826/5898/16. Вихідну допомогу за цим судовим рішенням позивачу виплатили 28 грудня 2016 року. З посиланням на статті 116, 117 КЗпП позивач зазначив, що період затримки розрахунку при звільненні треба обчислювати з 24 березня 2016 року, дати його звернення за розрахунком, до 28 грудня 2016 року - дати фактичної виплати вихідної допомоги. Скаржник зазначив, що такий підхід відповідає правовій позиції, яку висловив Верховний Суд України у постанові від 15 вересня 2015 року № 21-1765а15, висновки якого суди нижчих інстанцій, відповідно до статті 244-2 КАС України (у попередній редакції) повинні враховувати при вирішення спорів.

Ухвалою від 06 листопада 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі п.8 ч.1 Перехідних положень КАС України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, враховуючи, що правовий висновок Верховного Суду України у справі № 21-1765а15 є застосовним до спірних правовідносин у справі №810/451/17, однак, на думку колегії, цей правовий висновок не узгоджується з підходами (поглядами) Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень статті 117 КЗпП, висловленими у справі «Меньшакова проти України» (заява № 377/02; рішення від 08 квітня 2010 року), фактичні обставини якої за суттю теж є подібними до обставин справи №810/451/17.

Оскільки колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Так, п.5 ч.2 ст.236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Частиною 5 ст.242 КАС України чітко встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що у даній адміністративній справі, в частині позовних вимог, щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 29 вересня 2018 р. по день постановлення місцевим адміністративним судом рішення у даній справі, спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, тобто у адміністративній справі №160/3006/20 позивачем в частині позовних вимог заявлено аналогічні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, як і в справі №810/451/17, яка на даний час перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду та призначена до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.

Станом на 01.06.2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду, тому суд вважає за можливе зупинити провадження в адміністративній справі №160/3006/20, до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №810/451/17.

Відповідно до ч.10 ст.120 КАС України зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, що розглядається, до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17 (11-1210апп19).

Керуючись ст.ст.236, 243, 325, 328, 329 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
Зупинити провадження в адміністративній справі №160/3006/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17 (11-1210апп19).

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст.295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст ухвали складено 01.06.2020р.

Суддя О.М. Турова