Справа № 520/11672/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 р. № 520/11672/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), треті особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Акціонерне товариство «Універсал банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), Приватне акціонерне товариство «Українська пивна компанія» (61024, м. Харків, пр. Правди, буд. 7, кв. 264) про визнання протиправним та скасування акту про визнання протиправним та скасування акту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати Акт № 25886852/16 від 16.05.2019 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України О.В.Медведєвим.

В обґрунтування позову зазначено, що Акт № 25886852/16 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України О.В.Медведєвим є протиправним та таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню оскільки позивач не є стягувачем по виконавчому провадженню стягувача АТ "Універсал банк" до ОСОБА_2 , за яким органом ВДВС було передано на реалізацію майно боржниці на підставі чинного судового рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оскаржити рішення відповідача у порядку, передбаченому ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, 15.06.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 06/2359Г-07 із подальшими змінами та доповненнями, відповідно до якого Позивач зобов`язався надати ОСОБА_3 послуги (шляхом укладення окремих угод на здійснення кредитних операцій) в межах встановленого ліміту 2 500 000,00 доларів СІЛА.

15.06.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено чотири кредитні договори в межах Генерального договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 , що випливають з Кредитних договорів між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , укладено договір іпотеки від 15.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Б.Б., зареєстрований в реєстрі за М 2387, викладений в новій редакції відповідно до Додаткової угоди № 1 від 30.11.2007 року (надалі - Договір іпотеки), відповідно до якого ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов`язань Третьої особи за Кредитними договорами-1, 2, 3, 4 в межах Генерального договору передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: майновий комплекс, що складається з 15 будівель - прохідна, площею 33.1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею 1116,2 кв.м., котельня, площею 104.4 кв.м., водонапірна башта, площею 25,2 кв.м., погріб, площею 609,8 кв.м., склад, площею 530,9 кв.м., склад металевий, площею 757,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1050,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху, площею 713,8 кв.м., склад, площею 1074,7 кв.м., майстерня, площею 41,5 кв.м., вісова, площею 5,8 кв.м., будівля насосної, площею 9,9 кв.м., склад, площею 74,7 кв.м., загальна площа 7 775,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору дарування нежитлового приміщення від 30.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 9263 та зареєстровано Броварським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 26р в книзі 1р. та земельну ділянку, на якій знаходиться майновий комплекс, кадастровий номер :01:065:0002, площею 4,9602 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , що належить Відповідачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 009566, виданого Управлінням земельних ресурсів у Броварському районі Київської області від 16.10.2007 року за № 2-3473 і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від ЗОЛ 1.2007 року за № 47.

Тобто, об`єкти нерухомості( склад, площею 1074,7 кв.м., майстерня, площею 41,5 кв.м., вісова, площею 5,8 кв.м), які на думку Позивача не підлягали продажу в межах виконавчого провадження, входять до складу предмету іпотеки згідно на підставі договору іпотеки від 15.06.2007 р. Оскільки все нерухоме майно ОСОБА_2 було передано в іпотеку банку у вигляді майнового комплексу.

Майновий комплекс - це комплекс (комплект, сукупність) майна, нерозривно пов`язаний з організаційно-господарською структурою. До складу майнового комплексу підприємства входять усі види майна, нерухомість (земельні ділянки, будівлі, споруди), машини, обладнання, транспортні засоби, інвентар.

В 2009 році ПАТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на частину предмета іпотеки.

07.12.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» було задоволено частково, прийнято рішення:

стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитними договорами №06/2359Г-01к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-02к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-03к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-04к-07 від 30.11.2007 року в сумі 19 936142,68 гривень та звернено стягнення на предмет іпотеки: майновий комплекс, що складається з будівель - прохідна, площею 33,1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею 1116,2 кв.м., котельня, площею 104,4 кв.м., водонапірна башта, площею 25,2 кв.м., погріб, площею 609,8 кв.м., склад, площею 530,9 кв.м., склад металевий, площею 757,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1050,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху, площею 713,8 кв.м., склад, площею 74,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору дарування нежитлового приміщення від 30.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 9263 та зареєстровано Броварським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 26р в книзі 1р. та земельну ділянку, на якій знаходиться майновий комплекс, кадастровий номер :01:065:0002, площею 4,9602 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , що належить Відповідачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 009566, виданого Управлінням земельних ресурсів у Броварському районі Київської області від 16.10.2007 року за № 2-3473 і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 30.11.2007 року за № 47.

На підставі вище зазначеного рішення, Броварським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2-2767/09 від 08.10.2010 року, який в подальшому пред`явлено на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, та відкрито виконавче провадження ВП № 25886852.

На виконання рішення суду прилюдні торги проводилися на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», Закону України «Про іпотеку».

За результатами прилюдних торгів 16.05.2019 року відповідачем складено Акт № 25886852/16 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (надалі - оскаржуване рішення, акт).

Відповідно до оскаржуваного акту, було передане нерухоме майно боржника, а саме:

Майновий комплекс, що складається з будівель:

- прохідна (літ. «А») - площа 33,1 кв. м;

- виробниче приміщення по виробництву взуття (літ. «В») - площа 1116,2 кв. м;

- котельня (літ. «Г»__ - площа 104,4 кв. м;

- водонапірна башта (літ. «Д») - площа 25,2 кв. м;

- погріб (літ. «J1») - площа 609,8 кв м;

- склад (літ «Ж») - площа 530,9 кв. м;

- склад металевий (літ. «Е») - площа 757,7 кв. м;

- виробничий корпус (літ. «Н») - площа 1050,7 кв. м;

- виробничий корпус (літ.- «О») - площа 1626,8 кв. м;

- приміщення виробничого цеху (літ «П») - площа 713,8 кв. м;

- склад (літ. «Б») - площа 1 074 кв. м;

- майстерня «(літ. «З») - площа 41,5 кв, м;

- вісова (літ. «К») - площа 5,8 кв. м;

- будівля насосної (літ. «Р») - площа 9,9 кв. м,

- склад (літ «С») - площа 74,7 кв м, загальною площею 7 775,2 кв м (сім тисяч сімсот сімдесят п`ять цілих два десятих квадратних метра), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

Аналізуючи резолютивну частину судового рішення та вище зазначеного акт судом встановлено, що відповідачем було звернено стягнення ще на такі об`єкти: склад площею (літ Б) 1074,7 кв.м. майстерня (літ 3) площею 41,5 кв.м., вісова (літ К) площею 5,8 кв.м., будівля насосної (літ Р) площею 9,9 кв.м., яке не було зазначено в резолютивній частині рішення Броварським міськрайонним судом Київської області але входять до складу предмету іпотеки на підставі договору іпотеки від 15.06.2007 р. Оскільки все нерухоме майно ОСОБА_2 було передано в іпотеку банку у вигляді майнового комплексу.

Суд зазначає, що предметом спору в даному випадку є незгода позивача з включенням відповідачем до спірного акту, майна без рішення суду про це, а саме: склад площею (літ Б) 1074,7 кв.м. майстерня (літ 3) площею 41,5 кв.м., вісова (літ К) площею 5,8 кв.м., будівля насосної (літ Р) площею 9,9 кв.м.

Окрім того, судом встановлено, що в провадженні Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Медведєва О.В. перебуває на виконанні зведене виконавче провадження ВП № 49176475, до якого входять:

ВП № 40015767 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №6723 від 20.09.2013 року (боржник - ОСОБА_2 , звернення стягнення на предмет іпотеки- майновий комплекс у складі 15 будівель та земельної ділянки);

ВП №25886852 з виконання виконавчого листа №2-2767/09 від 08.10.2010 року, виданого Броварським міськрайонним суду Київської області у справі №2-2767/2009р. (боржник - ОСОБА_2 , стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки).

Суд зазначає, що на примусовому виконанні у зведеному виконавчому провадженні перебувають виконавчий напис та вищевказаний виконавчий лист №2-2767/09 від 08.10.2010 року виданий Броварським міськрайонним судом Київської області до боржника ОСОБА_2 передбачає не лише звернення стягнення на предмет іпотеки, а й стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитними договорами №06/2359Г-01к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-02к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-03к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-04к-07 від 30.11.2007 року в сумі 19 936 142,68 грн.

Боржником по зазначеним виконавчим провадженням є ОСОБА_5 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

В ході примусового виконання державним виконавцем 01.08.2013р. та 02.06.2017р. проведено опис та арешт нерухомого майна (предмету іпотеки) боржника, а саме:

Майновий комплекс, що складається з будівель:

прохідна (літ. «А») - площа 33,1 кв. м;

виробниче приміщення по виробництву взуття (літ. «В») - площа 1116,2 кв. м;

котельня (літ. «Г») - площа 104,4 кв. м;

водонапірна башта (літ. «Д») - площа 25,2 кв. м;

погріб (літ. «Л») - площа 609,8 кв. м;

склад (літ «Ж») - площа 530,9 кв. м;

склад металевий (літ. «Е») - площа 757,7 кв. м;

виробничий корпус (літ. «Н») - площа 1050,7 кв. м;

виробничий корпус (літ. «О») - площа 1626,8 кв. м;

приміщення виробничого цеху (літ «П») - площа 713.8 кв. м;

склад (літ. «Б») - площа 1 074 кв. м;

майстерня (літ. «З») - площа 41,5 кв. м;

вісова (літ. «К») - площа 5,8 кв. м;

будівля насосної (літ. «Р») - площа 9,9 кв. м,

склад (літ «С») - площа 74,7 кв м, загальною площею 7 775,2 кв м (сім тисяч сімсот сімдесят п`ять цілих два десятих квадратних метра), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

Постановою головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 02.06.2017 описано й накладено арешт на майно: 1) склад літ. «Б», площею 1074,7 кв.м.; 2) майстерню літ. «З», площею 41,5 кв.м., 3) вісова літ. «К», площею 5,8 кв.м., 4) будівля насосної літ. «Р», площею 9,9 кв.м.

На вищевказане рішення державного виконавця було подано скаргу (справа № 361/3707/17 ), щодо визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що проявилися у винесенні у виконавчому провадженні ВП № 25886852 постанови від 02 червня 2017 року про опис та арешт майна, щодо визнання незаконною та скасування вищевказаної постанови та зобов`язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати у виконавчому провадженні ВП № 25886852 з виконання виконавчого листа № 2-2767/09 від 08 жовтня 2010 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, накладений арешт на все вищевказане майно.

Скаржниця в обґрунтування скарги наголошувала на тому, що оскаржувана постанова є незаконною, а дії державного виконавця протиправними, зважаючи на те, що оскаржувана постанова була винесена в межах відкритого виконавчого провадження № 25886852, а не в межах зведеного виконавчого провадження №49176475.

Суд зазначає, що постанову Апеляційного суду Київської області від 05.06.2018 року у справі № 361/3707/17 ОСОБА_2 було відмовлено у задоволені скарги. Таким чином, Постановою суду від 05.06.2018 року у справі № 361/3707/17 встановлено той факт, що і дії і постанова щодо опису та арешту зазначеного раніше майна (4 будівель майнового комплексу, що буди додатково описані та арештовані а саме: склад площею - 1074,7 кв.м., майстерня площею - 41,5 кв.м., вісова площею - 5,8 кв.м., будівля насосної площею - 9,9 кв.м.) є правомірними, прийнятими і вчиненими відповідно до Закону, а отже згідно положень ст. 78 КАС України вище зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Також суд зазначає, що в даному рішенні суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у межах виконавчого провадження державний виконавець Медведєв О.В. у силу наданих йому повноважень мав право накласти арешт на майно, яке належить боржнику і не зазначене у судовому рішенні, оскільки рішенням суду не лише звернуто стягнення на предмет іпотеки, а й стягнуто заборгованість за кредитними договорами у розмірі 19936142 грн. 68 коп.

Боржницею ОСОБА_2 були проведені дії по оскарженню оцінки всіх 15 будівель майнового комплексу, що було предметом розгляду у справі №361/5401/17, де також Апеляційний суд Київської області постановою від 06.03.2018 року по справі № 361/5401/17-ц (провадження №22-ц/780/308/18) встановив, що оскільки всі будівлі майнового комплексу були належним чином описані та арештовані і вимоги іпотекодержателя не були ще задоволені, тому державний виконавець мав право проводити оцінку всіх 15 будівель майнового комплексу, що перебували в іпотеці з метою передання всього майнового комплексу на публічні торги (посиланням http://reyestr. court, gov. ua/Review/72652025). Факти правомірності дій державного виконавця були доведені в рамках цієї справи, а отже не потребують доведення у цій справі.

Відповідно до ч. 4. ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що 11.05.2019 року ДП «СЕТАМ» законно провело електронні торги щодо примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2009 року у справі №2-2767/09 , на виконання якого було видано виконавчий лист суду від 08.10.2010 року, результатом яких стала реалізація предмету іпотеки за ціною продажу в сумі 8 225 800,00 грн.

Звертаємо увагу, що норми Закону дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання судових рішень про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов:

відсутність у боржника будь якого іншого майна, на яке можна першочергово

звернути стягнення;

наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем;

дотримання порядку реалізації майна, визначеного Закону України «Про іпотеку».

Така правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду від 07.02.2018 у справі № 464/5754/14-ц можна ознайомитися за посиланням (http://reyestr.court.gov. ua/Review/72243574) та у постанові Касаційного цивільного суду від 16.04.2018 року у справі № 405/2299/15-ц (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74475621).

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що примусові дії, що вчинялись державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження так і електронні торги були проведені та вчинялись з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», Закону України «Про іпотеку», Порядку реалізації арештованого майна та інших нормативно-правових актів.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, регулюються ЦК, Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 р. № 2831/5 у редакції, чинній на час проведення електронних торгів.

Примусова реалізація заставного майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю дій і правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень, і особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до закону.

За змістом частин 1, 2 ст. 61 Закону № 1404-VIII реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Порядком реалізації арештованого майна визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну

У постанові Верховного Суду України від 6 квітня 2016 р. у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 р. в справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Суд зазначає, що як було встановлено судом вище, що в даному випадку прилюдні торги були проведені в відповідності до вимог чинного законодавства, отже вимоги позивача про скасування акту № 25886852/16 від 16.05.2019 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України О.В.Медведєвим є необґрунтованими.

Крім цього суд зазначає, що є також підставою для відмови в позову, що позивачем в позовній заяві не зазначено та не надано доказів, щодо того які його особисті права та законні інтереси були порушені відповідачем при складанні спірного акту та включенні до нього спірного майна .

Також окремою підставою для відмови в задоволенні позову є та обставина, що оскаржуваний Акт державного виконавця № 25886852/16 від 16.05.2019 про реалізацію предмета іпотеки надавав право покупцю оформити право власності на придбане на торгах майно, після чого акт припинив свою дію шляхом реалізації права - тобто, шляхом оформлення нотаріусом 21.05.2019 року свідоцтва, яким посвідчено право власності ПрАТ «Українська пивна компанія» на нерухоме майно - майновий комплекс у складі 15 будівель.

Суд зазначає, що акт державного виконавця, що оскаржується був лише підставою для оформлення свідоцтва на право власності для переможця торгів і вичерпав свою дію після оформлення такого свідоцтва. А тому не підлягає оскарженню акт, який вичерпав свою дію шляхом його виконання. На момент оскарження даний акт не створює жодних правових наслідків для учасників справи, оскільки вже видане свідоцтво на право власності, на підставі якого проведено державну реєстрацію право власності на нерухоме майно за ПрАТ «Українська пивна компанія» .

Висновок про вичерпання дії акту підтверджується, також, практикою Верховного суду. У Постанові від 27.06.2018 року у справі №607/12895/17 Велика палата Верховного суду зробила висновок (пункти 32-36), що державна реєстрація речового права є реалізацією оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень, після чого воно вичерпує свою дію. А тому з моменту державної реєстрації у встановленому законом порядку речового права припиняються адміністративні відносини між відповідним органом місцевого самоврядування та юридичною особою, і виникають приватноправові відносини, що характеризуються рівністю учасників. Залежно від складу таких учасників спори щодо цих відносин можуть бути предметом судового розгляду за правилами цивільного чи господарського судочинства. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульовані у постановах ВП ВС від 04.04.2018 у справі №539/1957/16-а та від 30.05.2018 у справі №150/928/14-а

Згідно судової практики Великої палати Верховного суду у справі №910/856/17 від 05.06.2018 року оскарження акту електронних торгів є оскарженням правочину, за яким перейшло право власності. «..Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.. З аналізу частини першої статті 650, частини перші % статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівпі-продажу..»

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13), треті особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Акціонерне товариство «Універсал банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), Приватне акціонерне товариство «Українська пивна компанія» (61024, м. Харків, пр. Правди, буд. 7, кв. 264) про визнання протиправним та скасування акту про визнання протиправним та скасування акту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.