Справа № 221/6325/19
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2020 року Волноваський районний суд Донецької області

у складі:

головуючий суддя - Мохов Є.І.,

за участю секретаря судового засідання - Бридня О.Л.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стаценко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року громадянин Азербайджану ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Волноваського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 26.02.2020 року замінено неналежного відповідача Волноваське РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на належного відповідача Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

07.08.2019 року головним спеціалістом Попенко І.В. Волноваського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було складено протокол ПР МДО № 002432 від 07.08.2019 року про вчинення громадянином Азербайджану ОСОБА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні від 07.05.2019, адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП., а саме: працював на території ринку м. Волноваха з початку 2019 року без відповідних документів для працевлаштування.

07.08.2019 року начальником Волноваського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Стаценко І.І. було винесено постанову ПН МДО № 002432 від 07.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 00 грн. за порушення Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року п.п.2 п.4 ст. 3.

07.08.2019 року позивачу у відділенні Волноваського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій областАзаєву Г показали нічого не запитуя, нічого не пояснюя показали де він повинен розписатися. Дали квитанцію та сказали, що він повинен її оплатити. Копію постанови одразу не видали, отримав тільки через тиждень, звернувшись до Волноваського відділення ДМС. Прочитавши копію постанови, йому стало зрозуміло, що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу внаслідок нібито його праці на території ринка м. Волноваха

З постановю про накладення адміністративного стягнення не згоден, оскільки на території ринка м. Волноваха він не працює, лише іноді допомагає своїм землякам грузити товар (овочі, фрукти). Просив скасувати постанову про накладення адмінстративного стягнення.

Від представника відповідача 14.05.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач в судовому засіданні підтримав адміністративний позов, посилався на ті обставини які викладені у позові, та пояснив, що він пояснення писав під диктовку працівника міграційної служби.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, у відзиві посилався на те, що у своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що з початку літа 2019 року працює вантажником на ринку у м. Волноваха, отримує грошову винагороду за кожну розвантажену машину в розмірі 100 грн, щоденна винагорода складає близько 300 грн. день. Тобто, позивач у власноручно написаному поясненні визнав факт виконання робіт та отримання за них грошової винагороди без належного оформлення та оподаткування. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз"яснено його права і обов"язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис. Від послуг перекладача відмовився.

Суд, вислухавши пояснення сторін повно, об`єктивно та всебічно дослідивши надані відповідачем матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст. 203 КУпАП, матеріали даної адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Встановлено, що постановою начальника Волноваського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області ПН МДО № 002432 від 07.08.2019 року винесену за адміністративним протоколом ПР МДО № 002432 від 07.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 3400,00 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 07.08.2019 року з першого сектору оперативно-розшукового відділу ОРУ надійшло подання на громодянина Азербайджана ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в Україні по посвідці на тимчасове проживання та з початку літа 2019 року без відповідних документів для працевлаштування працює на території ринка м. Волноваха, який порушив правила працевлаштування без відповідного дозволу, необхідність якого передбачено законодавством України, здійснював торгівлю на ринку, що є порушенням Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року, п.п.2 п.4 ст. 3..

Оскаржувана постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МДО № 002432 від 07.08.2019.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - «КУпАП»), порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачу зміст ст. 63 Конституції України, а також його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, у тому числі і права на юридичну допомогу адвоката, іншого фахівця в галузі права, а також право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо особа не володіє мовою, якою ведеться провадження роз"яснювались, про що свідчить його особистий підпис.

Стосовно того, що позивач порушив правило працевлаштування без відповідного дозволу, що стало підставою притягнення останнього до адміністративної відповідальності найшло своє підтвердження під час розгляду даної справи, а саме письмовими поясненнями позивача. До пояснень позивача, з приводу того що пояснення писав під диктовку працівника міграційної служби, суд надає критичної оцінки та враховує ту обставину, що останньому роз"яснені також його права та обов`язки, передбачених статтею 268 КУпАП, у тому числі і права на юридичну допомогу адвоката та перекладача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, є таким, що завдоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-8, 19, 20, 72-78, 189, 241-246, 255, 286 КАС України,ст. ст. 7, 9, 247, 251, 252, 286, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 28.05.2020 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Є.І.Мохов