Справа № 309/455/20
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/455/20
Провадження № 2-а/309/47/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання Орос Г.Ю.

з участю відповідача: Бережник М.М.

в порядку ст. 257 КАС України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Бережник Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Калин В.Ю., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що постановою інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Бережник М.М. серії ЕАК №1892286 від 22.12.2019 року на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки інспектором не зазначено жодних доказів, на підставі яких було встановлено наявність в діях позивача адміністративного правопорушення і його винуватість у його вчиненні, не роз`яснено його права, чим порушено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. Просить суд скасувати постанову інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Бережник М.М. серії ЕАК №1892286 від 22.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року позивачу поновлено пропущений строк для звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження у вказаній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник позивача Калин В.Ю. в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав клопотання від 27.05.2020 р. про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами. Позов підтримує у повному обсязі.

Інспектор Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Бережник М.М. в судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 не визнав. Суду пояснив, що 22.12.2019 року перебував на чергуванні у складі СРПП. Рухаючись по автодорозі Долина-Хуст, службовий автомобіль обігнав позивач, при цьому перетнувши суцільну смугу руху. Після чого було здійснено зупинку транспортного засобу та запропоновано пред`явити посвідчення водія. Позивач відмовився пред`явити документи, жодних пояснень не надав, розмовляв у грубій формі та відмовився від отримання копії постанови про накладення адміністративного стягнення на місці про що було здійснено відмітку у постанові. Копія постанови була надіслана поштою. Просить суд відмовити у задоволенні позову як безпідставному.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2 ч.1 ст. 5 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Судом встановлено, що Постановою серії ЕАК №1892286 від 22 грудня 2019 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень. За змістом вищевказаної постанови 22.12.2019 року о 16 годині 00 хвилин на 69 км. автодороги Мукачево-Рогатин-Львів, позивач керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки та не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.1 «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно ч.1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А відповідно до положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог ст. 256 КпАП України вважає, що посадовою особою зазначений склад правопорушення - суть адміністративного правопорушення - які саме дії позивача призвели до порушення п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху.

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення. Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 1 статті 126 КпАП України, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

Так, докази про вчинення позивачем правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в них позивача.

Судом встановлена правомірність дій працівника поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Так, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення порушено положення ст. 280 КУпАП, достеменно встановлено вину позивача у вчиненому правопорушенні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення ПДР позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в діях такого позивача порушення п. 2.1 «а» ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 1 статті 126 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України, ст.ст. 126 ч. 1, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Бережник Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 28.05.2020 року.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.