Справа № 320/4366/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 травня 2020 року м. Київ №320/4366/20
Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, гарантованої Законом України "Про відпустки", статтями 16-2 та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункт 12 частини 1 статті 12 за період з 2015 по 2018 рік з розрахунку 14 календарних днів за кожен вислужений рік, з моменту набуття статусу учасника бойових дій, тобто за 49 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме на 19.01.2018;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, гарантованої Законом України "Про відпустки", статтями 16-2 та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункт 12 частини 1 статті 12 за період з 2015 по 2018 рік з розрахунку 14 календарних днів за кожен вислужений рік, з моменту набуття статусу учасника бойових дій, тобто за 49 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме на 19.01.2018.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З`ясовуючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративної справи є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Як встановлено судом, предметом позову є вимоги про: визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, гарантованої Законом України "Про відпустки", статтями 16-2 та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункт 12 частини 1 статті 12 за період з 2015 по 2018 рік з розрахунку 14 календарних днів за кожен вислужений рік, з моменту набуття статусу учасника бойових дій, тобто за 49 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме на 19.01.2018; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, гарантованої Законом України "Про відпустки", статтями 16-2 та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункт 12 частини 1 статті 12 за період з 2015 по 2018 рік з розрахунку 14 календарних днів за кожен вислужений рік, з моменту набуття статусу учасника бойових дій, тобто за 49 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме на 19.01.2018.

Відтак, у даному випадку, застосуванню підлягають положення ч.1 ст.25 Кодексу адміністративного судочинства України (територіальна підсудність справи за вибором позивача).

У позовній заяві зазначено, що місцем проживання позивача є: м. Ямпіль, Вінницька область.

Місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 .

Отже, вирішення спору за місцем проживання позивача має здійснюватися окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Вінниця, Вінницької області (Вінницький окружний адміністративний суд), а за місцезнаходженням відповідача має здійснюватися окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Запоріжжя, Запорізької області (Запорізький окружний адміністративний суд).

В той же час позивач звернувся із цим позовом до Київського окружного адміністративного суду, повноваження якого згідно Додатку № 1 до Указу Президента України від 16.11.2004 N1417/2004 Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі розповсюджуються на територію Київської області.

За таких обставин та враховуючи те, що місцем проживання позивача є м. Вінниця, Вінницької області, а місцезнаходженням відповідача є м. Запоріжжя, Запорізької області, дана справа не підсудна Київському окружному адміністративному суду, оскільки розгляд даної справи має здійснюватись за правилами територіальної підсудності або окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Вінниця, Вінницької області (Вінницьким окружним адміністративним судом), або окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Запоріжжя, Запорізька область (Запорізький окружний адміністративний суд).

Згідно з пунктом другим частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частин шостої та восьмої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення окружним адміністративним судом правил як предметної так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує його направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отже, враховуючи підсудність даної справи одночасно як Вінницькому окружному адміністративному суду (за місцем проживання позивача), так і Запорізькому окружному адміністративному суду (за місцезнаходженням відповідача), суд вважає за необхідне передати адміністративну справу до Запорізького окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 25, 26, 29, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
1. Адміністративну справу №320/4366/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - передати за підсудністю до Запорізького окружного адміністративного суду.

2. Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.