Справа № 405/2067/20
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2067/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І. М.

при секретарі: Фришко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта Боброва Владислава Володимировича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування індивідуального акту про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта Боброва Владислава Володимировича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправним та скасувати винесений інспектором роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Бобровим В.В. індивідуальний акт у вигляді постанови серія ЕАК №2209307 від 07 березня 2020 року, яким його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу, розміром 255 грн., за начебто скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що 07.03.2020 року о 09 год. 42 хв., під час керування автомобілем - КІА Маджентіс д/н НОМЕР_1 , на автодорозі М-04 був зупинений лейтенантом поліції Бобровим Владиславом Володимировичем. Після зупинки автомобіля інспектор Бобров В.В. повідомив, що рухаючись у межах м. Олександрія він перевищив дозволену швидкість руху. Після перевірки документів, інспектор Бобров В.В., не складаючи протоколу про адміністративне правопорушення, о 09 год. 46 хв. виніс на місці індивідуальний акт у вигляді постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК №2209307. В якому зазначив, що 07.03.2020 року на трасі М04 він (позивач) керував транспортним засобом в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 та рухався зі швидкістю 86 км/год., перевищивши дозволену швидкість руху в населеному пункті на 36 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу, розміром 255 грн., за начебто скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Копія постанови була вручена йому на місці під розпис, проте ознайомитися з матеріалами адміністративної справи на місці він не зміг, так як події відбувалися на трасі і у нього були відсутні будь які зручності для якісного ознайомлення з матеріалами, якими обґрунтовувався факт начебто допущеного ним правопорушення.

Реалізуючи своє право на оскарження та на ознайомлення з матеріалами справи, 10.03.2020 р. він подав до УПП в Кіровоградській області заяву про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, а 12.03.2020 року подав скаргу вищестоящому керівнику - начальнику УПП в Кіровоградській області про скасування вищевказаної адміністративної постанови. 26.03.2020 року, отримав поштою відповідь від начальника УПП в Кіровоградській області, якою відмовлено у наданні можливості ознайомитися з матеріалами справи та повідомлено, що підстав для скасування оскаржуваної постанови ЕАК №2209307 не має.

29.03.2020 року він направив скаргу начальнику Департаменту патрульної поліції в якій оскаржив постанову серії ЕАК №2209307 та відповідь начальника Управління патрульної поліції. Відповіді на дану скаргу не отримав до теперішнього часу.

Позивач зазначив, що інспектором Бобровим В.В. не було складено протокол про адміністративне правопорушення, так як протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. В даному випадку адміністративне правопорушення було зафіксовано не в автоматичному режимі, що вказано у самій оскаржуваній постанові, а тому протокол мав би бути обов`язково складений.

На думку позивача, не склавши відповідний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, інспектор суттєво порушив його права та інтереси, щодо можливості скористатися послугами адвоката.

Крім цього, в оскаржуваній постанові не вказано якими саме доказами підтверджується факт перевищення ним швидкості, а лише у п.9 постанови вказується, що «до постанови додається «TruCAM 703» та відео В А 72». Чим саме проводилося вимірювання швидкості та фіксація його дій, що це був за засіб вимірювання в постанові нічого не вказано.

Вважає, що в постанові взагалі не вказано чим проводилося вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, чим був цей технічний засіб сертифікований, тобто відсутні докази фіксації правопорушення.

Таким чином, винесений інспектором Бобровим В.В. індивідуальний акт про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді оскаржуваної постанови винесений та складений, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак має бути визнаний протиправним та скасованим.

В зв`язку з вищевикладеним змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. В заяві додатково зазначив, що в наданому відповідачем свідоцтві про повірку засобу вимірювальної техніки та у сертифікаті, вказано інший вимірювальний засіб, ніж той що зазначено в постанові. Також на відео не видно дорожнього знаку, який би вказував, що рух автомобіля здійснюється в межах населеного пункту.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не сповістили. Відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант Бобров Владислав Володимирович, через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що 07.03.2020 року о 09 год. 42 хв. під час несення служби було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КІА MAGENTTS, номерний знак НОМЕР_2 по А/Д М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» 35 км, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті м. Олександрія, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» на 36 км/год., рухаючись зі швидкістю 86 км/год. Швидкість вимірювалась TruCAM ТС 000703, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України. За вчинення даного правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Дане правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000703 та підтверджується роздруківкою файлу з пристрою, на якому, зокрема, вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 48°40'24.96N і географічна довгота 33°4'07.60Е місця події. Географічні координати є загальнодоступною інформацією, тому не потребують доказування на загальних підставах. В подальшому, даний транспортний засіб був зупинений. Позивачу було роз`яснено суть скоєного ним правопорушення та запропоновано ознайомитись з доказами, які було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000703. з сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/16811 від 23.10.2019 року, однак останній відмовився.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та положення ст.268, 307, 308 КУпАП.

Винесення постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці без складання протоколу жодним чином не вказує на незаконність та протиправність прийняття рішення.

Посилання позивача на те, що працівниками поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, а тим більше на місці вчинення правопорушення - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

На підставі зазначеного, відповідач просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відео надане відповідачем, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до вимог якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступних фактичних даних.

Так, судом встановлено, що 07.03.2002 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта Бобровим Владиславом Володимировичем винесено постанову серії ЕАК № 2209307 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 07.03.2020 року о 09 год. 42 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем - КІА Маджентіс д/н НОМЕР_1 , на автодорозі М-04, в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 та рухався зі швидкістю 86 км/год., перевищивши дозволену швидкість руху в населеному пункті на 36 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Дане правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000703

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно ч. 1ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015" передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км./год.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam 703 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Як вбачається з матеріалів справи лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000703 отримав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки видано на LTI 20/20 TruCam.

Разом з тим, доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду диск з записом з лазерного вимірювача.

Проте судом встановлено, що у Реєстрі затверджуваних типів ЗВТ внесений інший тип вимірювальної техніки - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM ІІ.

Більш того, оскаржувана позивачем постанова містить посилання на застосування працівником поліції, відповідачем по справі, вимірювача швидкості «TruCAM 703».

Тобто, судом встановлено розбіжність у назвах лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів, який має відповідне свідоцтво, який міститься у Реєстрі та який зазначено у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також згідно вимог п. 4 Розділу ІІ Порядку до реєстру вносяться відомості щодо назви та умовного позначення типу ЗВТ. Проте, у порушення цієї вимоги та приписів ст. 16 вищезазначеного Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», судом не вбачається, що не повна та скорочена назви вимірювача швидкості TruCAM були приведені у відповідність, що унеможливлює прийти до однозначних висновків про ідентичність вимірювальних засобів швидкості, про який йде мова у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16811, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 23.10.2019 року, інформація щодо якого міститься у Реєстрі затверджуваних типів ЗВТ та який було застосовано відповідачем.

Отже, на думку суду, оцінювати покази приладу «Trucam 000703» як доказ в розумінніст.251 КУпАП, підстав не має.

Також за змістом ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, законодавцем визначено правові ознаки об`єктивної сторони адміністративних правопорушень у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема час і місце їх вчинення.

Разом з тим, під час судового розгляду не встановлено підтвердження перевищення позивачем швидкості саме у межах міста Олександрія Кіровоградської області, оскільки на відео наданому відповідачем відсутній знак 5.45 «Початок населеного пункту», віддати суд позбавлений можливості встановити, що рух транспортного засобі відбувався в межах населеного пункту.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 07.03.2020 року серії ЕАК №2209307 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта Боброва Владислава Володимировича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування індивідуального акту про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2209307 від 07.03.2020 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Бобровим Владиславом Володимировичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант Бобров Владислав Володимирович, місце розташування місця роботи: 25030, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, буд. 22-Б

Відповідач: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місце розташування: 25030, м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, буд. 22-Б.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко