Справа № 520/1753/2020
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 р.Справа № 520/1753/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.03.20 року по справі № 520/1753/2020

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення в день звільнення 31.08.2019.

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 5 діб відпуски за 2015 рік.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді, у розмірі 3 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення приписів трудового законодавства Департамент захисту економіки Національної поліції України не здійснив нарахування грошового забезпечення позивачу в день звільнення 31.08.2019 всіх сум, що належать йому від Департаменту захисту економіки Національної поліції України. При досліджені наданих Департаментом захисту економіки НП України листом від 19.09.2019 № 133 зі, від 03.10.2019 № 146 аз, 147 аз, 148 аз, 149 аз, 150 аз, 151 аз, 152 аз, 153 аз, 154 аз, 155 аз, 156 аз, 161 аз розрахункових листів та наказів про надання позивачеві відпусток, вбачається відсутність нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані 5 днів відпуски за 2015 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт, зокрема, вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що відповідачем не здійснено повного розрахунку з позивачем в день його звільнення, та в подальшому не вжито жодних заходів примирення на стадії розгляду справи у суді.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема, відповідач посилався на те, що позивач не має права на грошову компенсацію за невикористані відпустки у 2015 році, адже виплаті підлягає компенсація за невикористану відпустку саме в році звільнення, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2020 року по справі №818/1276/17.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до протокольної ухвали від 19.05.2020 у зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 07.11.2015 наказом голови Національної поліції України № 170 о/с від 11.11.2015 ОСОБА_1 прийнято на службу в управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України (далі - УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України) на посаду оперуповноваженого та було присвоєно спеціальне звання "капітан поліції".

Наказом від 15.02.2017 № 50 о/с Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі - ДЗЕ НП України) у зв`язку з організаційно - штатними змінами позивач був призначений на посаду оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 (м. Харків) УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.

Наказом ДЗЕ НП України від 28.08.2019 № 269 о/с позивача звільнено з посади оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 (м. Харків) УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України за п. 7 ч.1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" з 31.08.2019 (за власним бажанням).

З метою з`ясування нарахувань та виплат, які передбачені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 під час проходження служби позивачем в УЗЕ в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України, представником позивача - адвокатом Полторапавловим М.Г. направлено адвокатський запит до ДЗЕ Національної поліції України щодо надання інформації про грошове забезпечення, яке отримував позивач щомісяця за весь час проходження служби в УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, а також відомостей щодо надання позивачеві відпусток за весь час проходження служби в ДЗЕ НП України.

Департаментом захисту економіки НП України на запит представника позивача листом від 19.09.2019 року № 135зі надана відповідь та документи.

Позивач зазначає, що при дослідженні наданих Департаментом захисту економіки НП України листами від 19.09.2019 № 133 зі, від 03.10.2019 № 146 аз, 147 аз, 148 аз, 149 аз, 150 аз, 151 аз, 152 аз, 153 аз, 154 аз, 155 аз, 156 аз, 161 аз розрахункових листів та наказів про надання відпусток ОСОБА_1 , вбачається відсутність нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані 5 днів відпуски за 2015 рік.

Вислуга років позивача станом на час призначення 07.11.2015 на посаду оперуповноваженого відділу управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України складала 4 повних календарних роки, оскільки ОСОБА_1 був призначений в органи внутрішніх справ у травні 2011 року.

Позивач зазначає, що маючи 04 роки вислуги, він мав право на отримання щорічної основної оплачуваної відпустки терміном 30 діб, оскільки згідно до ч.4 ст. 93 ЗУ "Про Національну поліцію" відпустка за 2015 рік, яка складає 5 діб (30 діб/12 місяців*2 (трудова діяльність після призначення - листопад 2015, грудень 2015) ним не отримувалась.

Позивач вважаючи, що йому повинна виплачуватись компенсація за п`ять невикористаних днів відпуски за 2015 рік, через свого представника звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судовим розглядом не встановлено факту недодержання суб`єктом владних повноважень процедури реалізації управлінської функції, а також не виявлено факту порушення суб`єктом владних повноважень прав позивачів у сфері публічно-правових відносин.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо стягнення компенсації за невикористану частину відпустки за 2015 рік підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, а саме норми Кодексу законів про працю України, Закону України "Про відпустки".

Водночас зазначено, що, з матеріалів поданого позову позивачем не надано доказів, що позивач звертався із відповідною заявою до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані 5 днів відпуски за 2015 рік, як і не надано доказів того, що відповідач відмовився нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 5 днів відпуски за 2015 рік, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про те, що позивачем під час розгляду справи, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, але з інших підстав і мотивів.

Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженийНаказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260(далі - Порядок № 260).

Згідно п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Виходячи зі змісту положень пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2020 року по справі №818/1276/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог, проте, зазначає, що судом першої інстанції невірно вказані підстави та мотиви для відмови в їх задоволенні.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції змінює рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про надання звіту про виконання судового рішення по справі №520/1753/2020 з підстав і мотивів відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року по справі № 520/1753/2020 змінити з підстав і мотивів відмови в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова