Справа № 300/905/20
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №300/905/20
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 травня 2020 року

м. Львів, вул. Чоловського, 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Грень Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могили Андрія Богдановича, зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Рада суддів України про визнання протиправними дій та скасування рішення зборів суддів, -

в с т а н о в и в:

25.05.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могили Андрія Богдановича, зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Рада суддів України, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду в позбавленні ОСОБА_1 можливості взяти участь в зборах суддів даного суду 24.04.2020 в якості вільного слухача;

- визнати протиправними дії зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду в позбавленні ОСОБА_1 можливості взяти участь в зборах суддів даного суду 24.04.2020 в якості вільного слухача;

- скасувати рішення зборів даного суду від 24.04.2020 в частині обрання головою даного суду ОСОБА_2 ;

- стягнути з відповідача 1 - голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могили Андрія Богдановича на користь ОСОБА_1 5 тис. гривень моральної шкоди;

- стягнути з відповідача 2 - зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 5 тис. гривень моральної шкоди з кожного судді який брав участь в незаконних зборах суддів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Згідно з положеннями частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа це - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

В пункті 7 частини 1 зазначеної статті визначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Позивач звернувся з цим позовом з метою визнання протиправними дій Голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду в позбавленні ОСОБА_1 можливості взяти участь в зборах суддів даного суду 24.04.2020 в якості вільного слухача; визнати протиправними дії зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду в позбавленні ОСОБА_1 можливості взяти участь в зборах суддів даного суду 24.04.2020 в якості вільного слухача; скасувати рішення зборів даного суду від 24.04.2020 в частині обрання головою даного суду ОСОБА_2 .

Відповідно до положень частин 1 та 4 статті 126 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівське самоврядування - це самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями.

До завдань суддівського самоврядування належить вирішення питань щодо: 1) забезпечення організаційної єдності функціонування органів судової влади; 2) зміцнення незалежності судів, суддів, захист професійних інтересів суддів, у тому числі захист від втручання в їхню діяльність; 3) участі у визначенні потреб кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення судів та контроль за додержанням установлених нормативів такого забезпечення; 4) обрання суддів на адміністративні посади в судах у порядку, встановленому цим Законом; 5) призначення суддів Конституційного Суду України; 6) обрання суддів до складу Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, встановленому законом.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 127 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівське самоврядування в Україні здійснюється через: 1) збори суддів місцевого суду, апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Пленум Верховного Суду; 2) Раду суддів України; 3) з`їзд суддів України.

Порядок здійснення суддівського самоврядування визначається відповідно до Конституції України цим Законом та іншими законами, а також регламентами і положеннями, що приймаються органами суддівського самоврядування згідно з Конституцією України та цим Законом.

Частинами 1 та 5 статті 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що збори суддів - зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань.

Збори суддів: 1) обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов`язковими для суддів та працівників цього суду; 2) визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ; 3) визначають рівень навантаження на суддів відповідного суду з урахуванням виконання ними адміністративних або інших обов`язків; 4) заслуховують звіти суддів, які обіймають адміністративні посади в цьому суді, та керівника апарату суду; 5) звертаються з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, прокурора, посадової особи органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за вчинення дій або бездіяльності, що порушують гарантії незалежності суду та судді; 6) здійснюють інші повноваження, визначені цим Законом.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що збори суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду як орган суддівського самоврядування, який обговорює питання внутрішньої діяльності суду та приймає колективні рішення з обговорюваних питань, не є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлена правова природа діяльності органу суддівського самоврядування унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання незаконним та скасування його рішення, а тому вказаний позов не може розглядатися в судах.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові від 20.03.2019 Великою Палатою Верховного Суду в адміністративній справі №804/4177/17.

З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за позовними вимогами про визнання протиправними дій зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду в позбавленні ОСОБА_1 можливості взяти участь в зборах суддів даного суду 24.04.2020 в якості вільного слухача, скасування рішення зборів даного суду від 24.04.2020 в частині обрання головою даного суду ОСОБА_2 та стягнення з відповідача 2- зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 5 тис. гривень моральної шкоди з кожного судді який брав участь в незаконних зборах суддів, належить відмовити.

Крім цього, враховуючи відсутність можливості розгляду справи з такими позовними вимогами в судах, суд позбавлений можливості виконати обов`язок передбачений частиною 6 статті 170 КАС України, щодо роз`яснення до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду в позбавленні ОСОБА_1 можливості взяти участь в зборах суддів даного суду 24.04.2020 в якості вільного слухача, то суддя зазначає, що такі є похідними від попередніх, оскільки пов`язані з підготовкою і проведенням зборів. Таким чином, у відкритті провадження за вказаними позовними вимогами належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 1 - голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могили Андрія Богдановича на користь ОСОБА_1 5 тис. гривень моральної шкоди то суд зазначає, що частиною 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, керуючись статтями 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №300/905/20 за позовом ОСОБА_1 до голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могили Андрія Богдановича, зборів суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Рада суддів України про визнання протиправними дій та скасування рішення зборів суддів.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Львівський окружний адміністративний суд.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грень Н.М.