Справа № 200/11414/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року справа №200/11414/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: Тесленко М.С.

відповідач: Помалюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТУРИУМ А» та Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя - Грищенко.) від 09 січня 2020 року (повний текст рішення складено 17 січня 2020 року) у справі №200/11414/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТУРИУМ А» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ГУ ДФС у Донецькій області № , № від 08липня 2019 року від08липня 2019 року про визначення грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 250 212,75 грн..

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2019 року № в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 134 135 грн., з яких 107 308 грн. - за податковим зобов`язанням та 26 827 грн. - за штрафними санкціями; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2019 року № в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 17 052 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що наданими первинними бухгалтерськими документами підтверджується правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «ЕКОПРОМ ЛІМІТЕД». Відсутність підпису водіїв не може свідчити про те, що поставки здійснювались, а свідчить лише про порушення правил оформлення таких документів з боку перевізника. Позивач зазначив, що відомості які містяться в ІТС «Податковий блок» та результати отримані під час їх обробки в зазначеній ІТС, а також акти перевірок/результати ревізій/висновки досліджень складені на підставі або з використанням відомостей ІТС «Податковий блок», не можуть бути покладені в обґрунтування своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, та не створюють жодних правових наслідків для платників податків. Судом першої інстанції також не було враховано відсутність кримінальних провадження зареєстрованих за ст.205 КК України та ст.205-1 КК відносно ТОВ «ЕКОПРОМ ЛІМІТЕД».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в частині задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2., п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 розділу V «податок на додану вартість» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість до сплати на загальну суму 110 079,00 грн., у тому числі: - листопад 2016 року на суму 2 771,00 грн., за травень 2017 року на суму 107 308,00 грн. та вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.4 ст.200 розділу V «податок на додану вартість» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 112 614 грн., у тому числі: - за листопад 2016 року на суму 95 562,00 грн., за травень 2017 року на суму 17 052,00 грн. Відповідач вважає, що наданими позивачем документами не доведено реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «ПУЛЬС-Н».

Позивач проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Відповідач також заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у Донецькій області №977 від 24.05.2019 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АНТУРИУМ А» ()» відповідачем на підставі п.п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 81, п. 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» () за листопад 2016 року та ТОВ «ПУЛЬС-Н» () за травень 2017 року, за результатами якої складено акт від 18.06.2019 р. № 613/05-99-14-10/40259996 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.07.2019року :

- форми "Р" № яким на підставі пп.54.3 п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 137 598,75 грн., з яких 110 079,00 грн. основного платежу та 27 519,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- форми "В4" № яким на підставі п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст.58, п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 112 614,00 грн., у т.ч. за листопад 2016рік-95562 грн., травень 2017р.- 7052 грн.

Підставою для прийняття спірних рішень послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2., п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 розділу V «податок на додану вартість» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість до сплати на загальну суму 110 079,00 грн., у тому числі: - листопад 2016 року на суму 2 771,00 грн., за травень 2017 року на суму 107 308,00 грн. та вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.4 ст.200 розділу V «податок на додану вартість» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 112 614 грн., у тому числі: - за листопад 2016 року на суму 95 562,00 грн., за травень 2017 року на суму 17 052,00 грн.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною ( п.198.2 ст.198 цього Кодексу).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу ( п.198.6 ст.198ПК).

За приписами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Щодо господарських операцій з ТОВ «ПУЛЬС-Н» актом перевірки встановлено, що останнє перебуває на обліку у ГУ ДФС у Дніпропетровській області, на дату здійснення взаємовідносин перебувало на обліку у ГУ ДФС у Миколаївській області, основний вид діяльності - 46.90-НЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНА ОПТОВА ТОРГІВЛЯ, свідоцтво платника ПДВ №200333349 від 01.05.2017 року анульовано 19.12.2018 року (причина анулювання - 22 - ненадання декларацій протягом року).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між позивачем (Покупець) та ТОВ «ПУЛЬС-Н» (Постачальник) 04.05.2017 року укладено договір №04/05/17поставки товару - пиломатеріали, дерев`яні вироби (том 1, а.с. 47-49, том 2, а.с. 90-94 ).

Умовами п. 3.5 цього договору передбачається надання Постачальником Покупцеві наступних документів на товар:-рахунок фактура, видаткова накладна.

На підтвердження реального здійснення господарської операції з постачання товарів на підставі умов наведеного договору позивачем було надано:

-рахунки ТОВ «ПУЛЬС-Н» №38-41, №50-54, №99, складені в період з 11.05.2017 р. по 23.05.2017 р. на загальну суму 746 160,00 грн., у тому числі ПДВ - 124 360,00 грн. (том 1 а.с. 64-73);

-накладні№38 від 11.05.2017 р., №39 від 12.05.2017 р., №40 від 15.05.2017 р., №50 від 16.05.2017 р., №51 від 17.05.2017 р., №52 від 18.05.2017 р., №53 від 19.05.2017 р., №54 від 22.05.2017 р., №41 від 10.05.2017 р., №99 від 23.05.2017 р. на загальну суму 746 160,00 грн., у тому числі ПДВ - 124 360,00 грн. (том 2 а.с. 41, 48, 53, 59, 64, 68, 73, 79, 83, 88);

-прибуткові ордери №10, 13, 15 -17, 20, 23-25, складені в період з 10.05.2017 р. по 23.05.2017 р. (том 1, а.с.77-85, том 2а.с. 167-176;

-товарно-транспортні накладні №99 від 10.05.2017 р., №100 від 11.05.2017 р., №101 від 12.05.2017 р., №103 від 15.05.2017 р., №104 від 16.05.2017 р., №112 від 17.05.2017 р., №113 від 18.05.2017 р., №114 від 19.05.2017 р., №117 від 22.05.2017 р., №118 від 23.05.2017 р. (том 2 а.с. 82, 42, 47, 52, 57, 62, 62, 67, 72, 77, 87);

-платіжні доручення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про сплату товару на суму 746 160,00 грн. (том 2 а.с. 101-109).

Крім того, на підтвердження руху товару від Постачальника до Покупця позивачем надані документи, підтверджуючі укладення договору перевезення ТОВ «ПЕГАС ВІНД», а саме договір на транспортно-експедиційне обслуговування (том 3, а.с. 43-46), акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), складені протягом травня 2017 року, платіжні доручення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які підтверджують сплату позивачем транспортних послуг.

При цьому, для досягнення мети підприємницької діяльності та отримання прибутку позивачем було реалізовані в подальшому вироби з пиломатеріалів на адресу ТДВ «СІНІАТ» (), що підтверджується документами первинної бухгалтерської звітності та платіжними дорученнями про сплату товару (том 2 а.с. 112-167).

Наведені документи містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, тобто містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.

Під час проведення перевірки було встановлено, що видами господарської діяльності позивача є, зокрема, виробництво дерев`яної тари, що, в свою чергу, пояснює необхідність придбання пиломатеріалів та дерев`яних виробів, які були придбані в рамках вище наведеного договору.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ПУЛЬС-Н» був зареєстрований як юридична особа та платник податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наданими позивачем первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується факт того, що спірні правочини набули реального настання тих правових наслідків, на настання яких були спрямовані.

Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з контрагентом без наміру створити наслідки, які передбачені договором.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру.

Колегія суддів вважає, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару, укладення покупцем товару договору з метою безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується реальність здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «ПУЛЬС-Н», а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов в цій частині.

Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження фіктивності спірних господарських операцій ТОВ «ПУЛЬС-Н», а тому доводи апеляційної скарги відповідача колегією суддів не прийнято до уваги.

Щодо господарських операцій з ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» актом перевірки встановлено, що останнє перебуває на обліку у ГУ ДФС у Кіровоградській області, на дату здійснення взаємовідносин перебувало на обліку у Броварська ОДПІ (м.Бровари) ГУ ДФС у Київській області, основний вид діяльності - 49.41-ВАНТАЖНИЙ АВТОМОБІЛЬНИЙ ТРАНСПОРТ, свідоцтво платника ПДВ №200283506 від 01.10.2016 року анульовано 04.04.2018 року (причина анулювання-23-надання декларації про відсутність поставок).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, протягом листопада 2016 року позивачем з ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» були укладені:

-договір купівлі-продажу №01/11-16 від 01.11.2016 р. (том 1 а.с. 50)

-договір оренди обладнання №1/11-16-О від 01.11.2016 р. (том 1, а.с. 51)

-договір про надання послуг з технічного обслуговування обладнання №1/11/16-п від 01.11.2016 р.(том 1 а.с. 53).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу №01/11-16 від 01.11.2016 р. ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» зобов`язується передати у власність позивача товар (пиломатеріали, дерев`яні вироби), а позивач зобов`язується прийняти й оплатити продукцію.

Умовами п. 3.5 договору передбачається надання Постачальником Покупцеві наступних документів на товар: рахунок-фактура, видаткова накладна.

Для підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу №01/11-16 від 01.11.2016 р. позивачем до матеріалів справи додані наступні документи: рахунки, накладні на загальну суму 780 000,00 грн., у тому числі ПДВ 130 000,00 грн., товарно-транспортні накладні, прибуткові ордери, листування з ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» (том 2 а.с.221-250, том 3а.с. 1-21).

Як вбачається з накладних №148 від 18.11.2016р., №149 від 22.11.2016р., №150 від 25.11.2016р., №147 від 17.11.2016р. в них відсутні відомості щодо місця їх складання, дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції. Товарно-транспортні накладні не містять особистого підпису водія при прийнятті та здачі товару від вантажовідправника до вантажоодержувача.

Відповідно до умов договору оренди обладнання №1/11-16-О від 01.11.2016 р. ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» (Орендодавець) зобов`язується передати позивачу (Орендар) в строкове платне користування обладнання ( виробниче обладнання для виготовлення цвяхів, деревообробні верстати та обладнання до них). Строк оренди складає 1 місяць, розмір орендної плати з урахуванням ПДВ складає 150 000,00 грн. на місяць (том 1 а.с. 51).

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору позивачем було надано акт приймання-передачі обладнання від 01.11.2016р.( додаток №1 до договору), рахунок на оплату №151 від 25.11.2016 р. (том 2 а.с. 217), акт надання послуг №151 від 25.11.2016 р.(том 2 а.с. 218).

Відповідно до договору про надання послуг з технічного обслуговування обладнання №1/11/16-п від 01.11.2016 р. позивач (Замовник ) доручає, а ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» (Виконавець) приймає на себе надання послуг з технічного обслуговування: здійснює технічне обслуговування та наладку цвяхового та деревообробного обладнання Замовником згідно з додатком №1, який є ідентичним з додатком № 1 до договору оренди обладнання №1/11-16-О від 01.11.2016 р. (том 1, а.с. 53)

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору позивачем було надано рахунок на оплату №152 від 25.11.2016 р. (том 2 а.с. 219) та акт надання послуг №152 від 25.11.2016 р.(том 2 а.с. 220).

Як встановлено судом, акт приймання-передачі обладнання від 01.11.2016р. (додаток №1 до договору оренди №1/11-16-О від 01.11.2016 р.) містить в собі відомості про його складання у м.Кропивницький. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження переміщення цього обладнання до м.Бахмут, де були складені акти надання послуг.

На дату прийняття спірного рішення позивачем не підтверджений також факт проведення розрахунків з ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» за наведеними вище договорами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що будь-які документи (у т.ч. договори, накладні, акти надання послуг) мають силу первинного документу лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх обов`язкових реквізитів таких документів.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не доведено факту реального здійснення фінансово-господарських операцій з придбання товару і послуг від ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД», та правомірності формування податкового кредиту за цими операціями, а тому відповідачем обґрунтовано прийнято спірне податкове повідомлення-рішення в цій частині.

Долучений позивачем на підтвердження оплати заборгованості перед ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» простий вексель серії АА №2047791 датою видачі 24.09.2019р. на суму 590 000 грн., колегією суддів не прийнято до уваги оскільки він був виданий після прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та не підтверджує факт переміщення товару від ТОВ «ЕКОПРОМЛІМІТЕД» до позивача за договором купівлі-продажу №01/11-16 від 01.11.2016 р. та обладнання, яке орендувалось згідно договору оренди обладнання №1/11-16-О від 01.11.2016 р..

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційні скарги і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТУРИУМ А» та Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного від 09 січня 2020 року у справі №200/11414/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 09 січня 2020 року у справі №200/11414/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 28 травня 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 28 травня 2019 року підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко