Справа № 240/1695/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Житомир справа № 240/1695/20

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області про визнання неправомірними розпорядження та закриття рахунку, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області про визнання неправомірними розпорядження та закриття рахунку, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 позовну заяву залишено без руху.

До суду 10.03.2020 надійшла заява позивача до якої додано позовну заяву з усуненими недоліками. У прохальній частині позову позивач просить визнати розпорядження відповідача від 21.11.2019 про припинення виплат та закриття рахунку з 01.05.2019 протиправною та скасувати відповідне розпорядження, а також зобов`язати відповідача поновити соціальні виплати, як малозабезпеченій сімї.

В обґрунтування позову вказує, що перебуває на обліку у відповідача як малозабезпечена сімя. Однак в кінці 2019 року відповідач повідомив, що право на отримання такої компенсації за мною втрачене так як прийняте розпорядження про припинення виплат та рахунок закритий у зв`язку з виїздом за межі України. Таке розпорядження відповідача вважає таким, що не відповідає вимогам закону та підлягає визнанню скасуванню.

Ухвалою від 16 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 16 квітня 2020 року. У відзиві відповідач вказує, що позивач здійснює догляд за дитиною, яка потребує домашнього догляду та перебувала на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. Вказує, що при повторній подачі заяви та декларації від 06.05.2019 для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям позивачем не було вказано факту перетину кордону її чоловіком ОСОБА_2 . Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У період із 27.04.2020 по 20.05.2020 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою від 06.05.2019 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям (а.с. 37)

Сторонами визнається та матеріалами справи підтверджується, що позивачу із 01.05.2019 по 31.10.2019 було призначено допомогу згідно поданої заяви.

Листом №К-326/21 від 05.12.2019 та ідентичним листом №К-327/21 Новоград-Волинська районна державна адміністрація повідомила ОСОБА_1 про те, що: " При оформленні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям Вами в заяві та декларації не було вказано факт перетину кордону Вашим чоловіком ОСОБА_2 . Даний факт було виявлено шляхом надання запиту на Державну прикордонну службу України (запит надавався 20.08.2019 № 1863/05, відповідь отримано 06.09.2019 №0.184-31311/0/15-19). За інформацією, наданою Державною прикордонною службою України, у 2019 році Ваш чоловік здійснив виїзд за кордон терміном 6 днів в період одержання компенсації, отже, перебуваючи за кордоном догляд не здійснював, відповідно втратив право на отримання даної допомоги та було втрачено право на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям." (а.с. 8, 9)

Листом №3254 від 26.12.2019 відповідач надіслав ОСОБА_1 копію розпорядження від 21.11.2019 про закриття рахунку.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія Розпорядження начальника РУПСЗН від 21 листопада 2019 року.

Судом досліджено копію вказаного документу та встановлено наявність тексту наступного змісту: ПІБ- ОСОБА_1 ; адреса - с. Гірки; вид допомоги - ДСД. "Виплату допомоги прикоротити, особовий рахунок закрити з 01.05.2019 по 31.10.2019 в зв`язку з виїздом за межі України чоловіка" (а.с. 11).

Листом №192/05 від 24.01.2020 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що в результаті уточненого проведеного перерахунку виплати допомоги малозабезпеченим сімям виникла переплата в розмірі 21053,18 грн (а.с. 13)

Вважаючи таку розпорядження від 21.11.2019 необґрунтованим та протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Основного Закону проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В положенні статті 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям здійснюється відповідно до Закону України від 01.06.2000 №1768-III "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям"( далі - Закон №1768, в редакції чинній а час виникнення спірних павовідносин)

Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України ( ст. 3 Закону №1768).

Зокрема, відповідно до статті 1 Закону №1768 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Порядок надання такої допомоги регламентується статтею 4 Закону №1768, зокрема: Заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються:

документ, що посвідчує особу;

довідка про склад сім`ї.

декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів);

довідка про наявність та розмір земельної частки (паю);

Форми заяви, довідки про склад сім`ї, декларації про доходи та майно встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. №250 ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ( далі - Порядок № 250)

Сторонами визнається та матеріалами справи підтверджується, що позивачу із 01.05.2019 по 31.10.2019 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям згідно поданої заяви від 06.05.2019.

Разом з тим, відповідно до п. 25 Порядку №250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється:

- якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення;

- у разі переїзду сім`ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють виплату соціальної допомоги (зокрема, смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни;

- за заявою уповноваженого представника сім`ї - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою;

- у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами шістнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), вісімнадцятим - двадцять першим підпункту 1, підпунктами 2 і 3 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. N792 ( 792-2018-п ), - з місяця, наступного за місяцем, у якому припинено реєстрацію безробітного, за інформацією центрів зайнятості.

Зі змісту оскаржуваного Розпорядження від 21.11.2019 вбачається, що підставою для припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям вказано: "в звязку з виїздом за межі України чоловіка" (а.с.11).

Жодних інших підстав для припинення виплати допомоги оскаржуване Розпорядження не містить.

Разом з тим, суд відмічає, що відповідачем не надано до суду належних доказів змін у доходах та майновому стані позивача.

Окрім того, зміст заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, з якою позивач зверталась до відповідача, не містить жодного переліку обставин, про які має повідомляти заявник, що відповідало б принципу правової визначеності та дозволяло б заявнику узгодити свою поведінку з вимогами нормативно-правового акту (фактично заявник на власний розсуд має визначати обставини, про які слід повідомляти відповідний державний орган); не визначає обов"язку щодо повідомлення відповідача про перетин державного кордону України.

Окірім того, Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за признченням усіх видів соціальної допомоги, що була подана ОСОБА_1 разом із заявою від 06.05.2019 не містить обовязку повідомляти про виззд за межі кордону України заявниці чи членів її сімї.

У відзиві представник відповідача посилається на п. 10 та п. 28 Порядку №250.

Суд вважає помилковим посилання відповідача на п. 10 Порядку №250, оскільки даною нормою встановлено випадки, коли соціальна допомога не призначається, однак предметом спору є не відмова у призначення допомоги, а рішення відповідача про припинення виплати раніше призначеної соціальної допомоги.

Приписами п. 28 визначено: Якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:

- визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

- повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

- у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

- у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Однак, відповідачем не надано до суду належних доказів, що виїзд чоловіка позивача за межі України вплинув на доходи та майновий стан сімї позивача.

Отже, відповідач, при прийнятті рішення про закриття рахунку та, як наслідок, припинення призначеної позивачу згідно заяви від 06.05.2019 виплати, діяв не у порядку та не у спосіб, встановлений законодавством України.

Оскільки оскаржуваним Розпорядженням припинено виплату компенсації з 01.05.2019, тому саме з цієї дати вона підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що встановлені під час судового розгляду обставини не могли мати наслідком прийняття відповідачем рішення про припинення компенсаційної виплати і не здійснювати її в подальшому.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області від 21 листопада 2019 року про припинення виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та поновити з 01.05.2019 виплату допомоги.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області (вул. Ушакова, 4/5,Новоград-Волинський,Житомирська область,11700, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук