Справа № 420/2900/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Одеса Справа № 420/2900/20

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» про стягнення з відповідача, а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство суму заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 193 347,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» має заборгованість зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), яка виникла на підставі несплати відповідачем суми узгоджених податкових зобов`язань, самостійно задекларованих ним у податкових деклараціях. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення головного управління ДПС в Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Представник відповідача відзив на адміністративний позов не надав.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» зареєстровано юридичним департаментом Одеської міської ради як юридична особа 25.05.2017 року за №0062556, та з 26.05.2017 року знаходиться на обліку в податковому органі, як платник податків. З 01.07.2017 року товариство зареєстровано платником податку на додану вартість (а.с.21-23, 24-28).

Відповідно до облікової картки платника податку та довідки про суму податкового боргу платника податків (а.с.9-14) станом на 11.02.2020 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» рахується податкова заборгованість по сплаті податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 193 347,67 гривень, яка виникла на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з виправленням платником самостійно виявлених помилок, а саме:

- у уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 01.07.2018 року - суму податку, що підлягає сплаті в бюджет, у розмірі 181 187, 00 грн. та сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 5436,00 грн. (а.с.19-20);

- у податковій декларації з податку на додану вартість № від 16.05.2019 року, відповідачем самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті в бюджет в розмірі 470,00 грн. (а.с.17-18).

За несвоєчасну сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» заборгованості з податку на додану вартість податковим органом відповідачу також було нараховано пеню у розмірі 6 254, 67 грн., що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи інтегрованої картки платника податків (ІКП), розрахунком податкового боргу та довідкою про суму податкового боргу (а.с.9-14).

На підставі вищезазначеного за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» рахується податкова заборгованість у загальному розмірі 193 347, 67 грн., що складається з 181 657,00 грн. (податкові зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), самостійно визначені відповідачем у податкових деклараціях) + 5 436, 00 грн. (штрафні санкції) + 6 254, 67 грн. (пеня).

Відповідачем у встановлені законодавством строки суму заборгованості сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

У зв`язку із несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, Головне управління ДПС в Одеській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» направило податкову вимогу форми "ю" від 22.11.2019 року №213804-50 на суму податкового боргу 193 347, 67 грн. (а.с.15-16) яку повернуто позивачу з підстав закінчення встановленого строку зберігання, про що складено відповідну довідку ф20 від 10.12.2019 року.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, а податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України податковий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову у товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» відкриті наступні розрахункові рахунки у банківських установах: р/р НОМЕР_1 (українська гривня) Акціонерний банк «Південний»; р/р НОМЕР_2 (українська гривня) Казначейство України.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що сума заборгованості відповідача зі сплати податку на додану вартість у загальному розмірі 193 347, 67 грн. є узгодженою, зазначена заборгованість платника податків підлягає стягненню з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +».

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 196 347,67 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки вказаних витрат при розгляді справи не відбулось, підстав для розподілу судових витрат у суду немає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 192-194, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +» (65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд.88/1 кв.(офіс) 310, ) задовольнити.

Стягнути з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн +»: р/р НОМЕР_1 (українська гривня) Акціонерний банк «Південний»; р/р НОМЕР_2 (українська гривня) Казначейство України кошти за податковим боргом, а саме суму заборгованості з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 193 347,67 грн., на бюджетній рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/14010100.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.