Справа № 480/1868/20
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 р. Справа № 480/1868/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп`яненка О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що подав до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за межами населеного пункту. Наказом від 06.03.2020 відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою вказано ненадання сільською радою відповіді на запит щодо погодження відведення позивачу у власність земельної ділянки. Вважає відмову протиправною. Вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в листі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не вказано жодної з них. Таким чином, підстави для відмови в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні. Просить визнати протиправною та скасувати відмову, зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням колегії Держземагенства від 14.10.2014 №2/1 зобов`язано головні управління направляти до місцевих рад запити про надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою. Сільська рада не повідомила, чи заперечує проти надання дозволу позивачу. Відповідач не може одноосібно приймати рішення щодо відведення земельних ділянок без погодження цього питання з територіальною громадою. Спірна земельна ділянка входить до земельної ділянки код КОАТУУ :02:004, яка включена до переліку ділянок, права на які виставлено на земельні торги. Така земельна ділянка дозавершення торгів не може відчужуватися, передаватися у застс/аву, надаватися у користування. Не погоджується із позовною вимогою про зобов`язання надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки питання надання таких дозволів є виключною компетенцією органів Держгеокадастру. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у лютому 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за межами населеного пункту (а.с. 22).

Наказом від 06.03.2020 №18-9371/16-20-СГ відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Повідомив, що на запит управління Семенівська сільська рада не висловила свою позицію щодо погодження відведення (а.с. 10). Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову необґрунтованою.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Верховній Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. Відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що сільська рада не висловила свою позицію щодо погодження відведення земельної ділянки. При цьому стаття 118 ЗК України, яка також регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови як непогодження сільською радою відведення земельної ділянки. Відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви не послався на норму, яка передбачає підставу для відмови.

З поданих сторонами матеріалів вбачається, що будь-яких передбачених законом підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою немає. Жодної з наведених у частині 7 статті 118 ЗК України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не зазначено.

Відповідь на заяву містить посилання на рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2017 №2/1, яким доручено начальникам головних управлінь агентства за зверненнями щодо відведення земельних ділянок забезпечити обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад запитів на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації землеустрою. Однак врахування чи неврахування позиції місцевої ради під час вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачено чинним законодавством та відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України не є підставою для відмови у наданні такого дозволу. Із прийняттям зазначених документів не вносились зміни до Земельного кодексу України в частині підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд вважає необгрунтованим посилання відповідача на те, що земельна ділянка виставлена на земельні торги.

Відповідно до інформаційної довідки відділу у Липоводолинському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 04.03.2020 земельна ділянка, щодо якої позивачем подана заява, включена до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги з кадастровим номером :02:004:0348 площею 38,3908га. Як вбачається з відомостей з публічної кадастрової карти відомості про таку земельну ділянку відсутні (https://map.land.gov.ua/?cc=3776199.,6563646.026409995&z=15&l=kadastr&bl=ortho10k_all) (а.с. 27).

Наказом від 26.07.2018 №737 ГУ Держгеокадастру у Сумській області вбачається, що ним внесено зміни до додатку 1 наказу від 09.04.2014 №23 "Про визначення переліку земельних ділянок, шляхом включення 19 земельних ділянок згідно з додатком". Пунктом 11 додатку до вказаного наказу включено земельну ділянку площею 38га на території Семенівської сільської ради до переліку вільних земельних ділянок, права на які можуть бути виставлені на земельні торги. В наказі зазначено кадастровий квартал земельної ділянки: :02:004 (а.с. 25).

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо); кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до пункту 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999). Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Пунктом 34 цього Порядку передбачено, що система нумерації кадастрових зон і кварталів є єдиною на всій території України. Номер кадастрового кварталу складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК, де НКЗ - дванадцятизначний номер кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових зон становить 99), в якому останні дві цифри відокремлюються від перших десяти двокрапкою; НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових кварталів у межах кадастрової зони становить 999). Для нумерації кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць використовується значення :00. Структурні елементи номера кадастрової зони і кварталу відокремлюються один від одного двокрапкою.

Отже, враховуючи те, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставляються на земельні торги, може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку у відповідності до статті 79-1 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №420/914/19.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 26.07.2018 №737 включено кадастровий квартал на території Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (за межами населених пунктів), а не окремі земельні ділянки. Таким чином, земельна ділянка, щодо якої відповідач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою не була сформованою на час прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що земельна ділянка, щодо якої позивачем подана заява, не може вважатися такою, права на які виставлено на земельні торги. Жодних інших доказів, які б підтверджували виставлення земельної ділянки на земельні торги відповідач суду не надав.

З приводу твердження відповідача про неможливість судового втручання у його дискреційні повноваження суд зазначає таке. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, а тому не є дискреційними.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено факт протиправної поведінки відповідача, суд вважає, що зобов`язання його прийняти рішення конкретного змісту не є втручанням в його дискреційні повноваження, та саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд визнає протиправною відмову відповідача у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вважає необхідним зобов`язати відповідача надати такий дозвіл.

На підставі ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову, викладену у наказі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06.03.2020 №18-9871/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за межами населеного пункту.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за межами населеного пункту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 25, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп), сплачений при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко