Справа № 640/2685/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Справа № 640/2685/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Федотова І.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Київської міської ради

про скасування рішення, визнання дій протиправними та

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі - відповідач) про:

- скасування рішення Київської міської ради від 28.11.2017 № 552/3559 «Про внесення змін до Міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки»;

- визнання дій відповідача та особисто міського голови протиправними та зловживанням владою;

- зобов`язання відповідача знати закон для прийняття рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично оскаржується рішення КМР від 28.11.2017 № 552/3559 в частині пункту 2 розділу V додатку № 1, що стосується розвитку стоматологічної допомоги та фінансування відповідної галузі, однак вказаним рішення видатки на відповідні потреби населення, яке має право на пільги, було збільшено, а не зменшено, як стверджує позивач, а також з того, що обсяг фінансування для здійснення заходів з реалізації програми «Здоров`я киян» визначається в межах бюджетних призначень, установлених бюджетом м. Києва на відповідний рік.

При цьому, суд дійшов висновку про оскаржуване позивачем рішення ради стосується прав та інтересів позивача, але не порушує їх.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову, наполягаючи, зокрема, на тому, що судом першої інстанції незаконно та протиправно не застосовано положень Конституції України при вирішенні спірних правовідносин, зокрема ст.ст. 1, 3, 6, 8, 9, 16, 17, 19, 21, 22, 24, 27, 28, 29, 32, 40, 46, 48, 49, 50, 58, 60, 64. 68, 75, 92, 113, 117, 129, 129-1, 151-2, 152, змінено формулювання Основного Закону, повалено конституційний лад та правовий режим в Україні, узурповано владу, грубо порушено матеріально-процесуальне право, не застосовано Конвенції 1950 року та рішення ЄСПЛ, вчинено злочин, не визнано, що людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю, порушено права ветеранів праці та інших громадян, порушено державні соціальні гарантії і стандарти.

При цьому, апелянт наголошує, що права і свободи громадян визначаються виключно законами і що норми закону не мають зворотної дії у часі.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради від 22.12.2016 № 781/1785 затверджено Міську цільову програму «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки та встановлено, що Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є відповідальним виконавцем програми.

Пунктом 3 вказаного рішення встановлено, що обсяг фінансування для здійснення заходів з реалізації програми визначається в межах бюджетних призначень, установлених показниками бюджету м. Києва на відповідний рік.

У пункті 2 розділу V додатку № 1 до Програми «Напрями діяльності та заходи міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки» КМР запроваджено розвиток стоматологічної допомоги, а саме забезпечення зубним протезуванням пільгових верств населення, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, передбачено всього 10 365, 7 (2017 - 2 750, 0, 2018 - 3 812, 8, 2019 - 3 803,0).

28.11.2017 Київською міською радою прийнято рішення № 552/3559 «Про внесення змін до Міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки».

Вказаним рішенням до пункту 2 розділу V додатку № 1 до Програми «Напрями діяльності та заходи міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки» - Розвиток стоматологічної допомоги. Забезпечення зубним протезуванням пільгових верств населення, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, передбачено всього 26 876 (2017 - 2 750, 0, 2018 - 13 743,8, 2019 - 10 382,5).

ОСОБА_1 є мешканцем м. Києва, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії (посвідчення НОМЕР_1 ), є інвалідом І групи (посвідчення НОМЕР_2 ) та особою, на яку поширюється дія Міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 22.12.2016 № 781/1785 з наступними змінами.

Позивач, вважаючи протиправним рішення КМР від 28.11.2017 № 552/3559 в частині пункту 2 розділу V додатку № 1 до Програми «Напрями діяльності та заходи міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки», а свої права та права інших громадян порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про органи місцевого самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15.01.1999 № 401-XIV (далі - Закон № 401-XIV), Порядком розроблення, затвердження та виконання міських цільових програм у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 29.10.2009 № 520/2589 (далі - Порядок № 520/2589), .

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 22 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 18 Закону № 401-XIV матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні.

Порядок формування та використання матеріальної і фінансової бази місцевого самоврядування, повноваження відповідних органів у цій сфері в місті Києві визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

У пункті 3 Порядку № 520/2589 передбачено, що міська цільова програма (далі - програма) - це сукупність взаємопов`язаних завдань і заходів, узгоджених за строками та ресурсним забезпеченням з усіма задіяними виконавцями, спрямованих на розв`язання найактуальніших проблем розвитку міста або окремих галузей економіки чи соціально-культурної сфери міста, реалізація яких здійснюється за рахунок коштів бюджету м. Києва та інших джерел, і є складовою щорічної програми соціально-економічного розвитку на відповідний рік.

Пунктом 6 Порядку № 520/2589 визначено, що після затвердження Київською міською радою програми головний розпорядник коштів надає Головному фінансовому управлінню виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) бюджетний запит щодо її фінансування у наступному році за рахунок коштів бюджету м. Києва.

Головне фінансове управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) аналізує подані бюджетні запити відповідно до реальних можливостей місцевого бюджету і після узгодження із Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) включає пропозиції до проекту бюджету м. Києва та програми соціально-економічного розвитку м. Києва на наступний рік.

Перелік програм, які фінансуються із залученням коштів бюджету м. Києва, включається окремим додатком до щорічної програми соціально-економічного розвитку м. Києва.

Фінансування програми здійснюється виключно за умови затвердження бюджетних призначень на її виконання рішенням Київської міської ради про бюджет м. Києва на відповідний рік (рішенням про внесення змін до бюджету м. Києва на відповідний рік) згідно з розписом бюджету м. Києва.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що затвердження місцевих цільових програм належить до компетенції органів місцевого самоврядування та здійснюється в межах обсягів відповідного фінансування.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Міська цільова програма «Здоров`я киян» була затверджена відповідачем на підставі та на виконання наданих йому повноважень та в межах бюджетних призначень, установлених показниками бюджету міста Києва на відповідний рік.

При цьому, рішенням КМР від 28.11.2017 № 552/3559, яке оскаржує позивач, було збільшено обсяг видатків на забезпечення пільгових верств населення зубними протезами за програмою «Здоров`я киян» з 10 365,70 грн. до 26 876,00 грн.

З огляду на викладене, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апелянта, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо відсутності правових підстав для скасування спірного рішення КМР та для задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції незаконно та протиправно не застосовано положення Конституції України при вирішенні спірних правовідносин, зокрема ст.ст. 1, 3, 6, 8, 9, 16, 17, 19, 21, 22, 24, 27, 28, 29, 32, 40, 46, 48, 49, 50, 58, 60, 64. 68, 75, 92, 113, 117, 129, 129-1, 151-2, 152, змінено формулювання Основного Закону, повалено конституційний лад та правовий режим в Україні, узурповано владу, грубо порушено матеріально-процесуальне право, не застосовано Конвенції 1950 року та рішення ЄСПЛ, вчинено злочин, не визнано, що людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю, порушено права ветеранів праці та інших громадян, порушено державні соціальні гарантії і стандарти, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, розгляд цього спору здійснено у межах доводів позивача та підстав його звернення до суду з цим позовом.

Твердження апелянта про те, що права і свободи громадян визначаються виключно законами і що норми закону не мають зворотної дії у часі, судова колегія приймає до уваги, але зазначає, що такі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, аналізуючи всі доводи апелянта, колегія суддів враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), відповідно до якої у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 26 травня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: