Справа № 160/2769/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Справа № 160/2769/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О. С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання протиправною та скасування постанови,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/2769/20 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей ст. 287 КАС України на 26 березня 2020 року.
Також, даною ухвалою зобов`язано відповідача надати на електронну адресу суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 59401401.
У судове засідання 26.03.2020 року сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 07.04.2020 року.
У судове засідання 07 квітня 2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату. Розгляд справи, у зв`язку з введенням карантинних обмежень, відкладено на 14.04.2020 року.
Згідно з довідкою № 66 від 14.04.2020 року суддя ОСОБА_2 Олена ОСОБА_3 з 10 квітня 2020 року по 24 квітня 2020 року перебувала у щорічній відпустці. Розгляд справи відкладено на 30.04.2020 року.
У судове засідання 30 квітня 2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від відповідача до суду надійшло клопотання, в якому міститься прохання про розгляд справи без його участі. Розгляд справи відкладено до 12.05.2020 року.
У судове засідання 12.05.2020 року сторони не з`явились, розгляд справи відкладено до 26.05.2020 року.
У судовому засіданні 26.05.2020 року позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначає, що рахунок, зазначений у відзиві на позов не його, а належить банку, що також підтверджується постановою про арешт коштів і про що не одноразово зазначили суди першої та апеляційної інстанції в інших справах.
Розгляд справи відкладено до 28.05.2020 року.
Представники сторін до суду не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (в письмовому провадженні).
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Перевіривши матеріали позовної заяви, відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
10.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л. О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
18.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л. О. винесено постанову про скасування процесуального документа постанови від 10.07.2019 року на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/7061/19 від 18.08.2019 року.
24.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л. О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
25.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л. О. винесено постанову про скасування процесуального документа постанови від 24.09.2019 року на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020 року у справі № 160/9908/19.
Позивач, вважаючи, що постанову про арешт коштів прийнято з порушенням територіальності, звернувся до суду з цим позовом.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України Про виконавче провадження. (далі Закон №1404-VIII)
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII)
У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. (ч. 1ст. 24 Закону №1404-VIII)
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Приписами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Так, усі доводи позивача щодо протиправності дій відповідача стосовно прийняття постанови про арешт коштів боржника зводяться до порушення приватним виконавцем територіальності під час прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса, місце виконання якого не поширюється на виконавчий округ приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва.
При цьому, питання місця виконання виконавчого документа вирішується приватним виконавцем саме під час відкриття виконавчого провадження.
Так, згідно з п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Однак, позивач, неодноразово оскаржуючи постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з підстав проведення виконавчих дій не за місцем виконання, не скористався своїм правом та не оскаржив постанову про відкриття виконавчого провадження.
Отже, на час розгляду цієї справи постанова про відкриття виконавчого провадження № 59404401 не скасована, у приватного виконавця є певні повноваження та обов`язки вчиняти виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого документа на підставі відкритого виконавчого провадження.
Щодо правомірності прийняття постанови про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне.
Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. (ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII)
Приписами п.1 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII)
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлено статтею 48 Закону №1404-VIII.
Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. (ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII)
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. (ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII)
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Системний аналіз норм свідчить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Таким чином, звернення стягнення на кошти, в тому числі шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника, не обмежується територією виконавчого округу приватного виконавця, оскільки нормами чинного законодавства передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Крім того, згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Вище наведені норми права спростовують доводи позивача, покладені в основу позовної заяви у якості обгрунтування підстав протиправності постанови про арешт коштів боржника.
Крім того, суд не вбачає підстав для врахування у цій справі висновків судів, викладених у рішеннях у справах №№ 160/7061/19, 160/9908/19, як це просить позивач у позові, оскільки предметом розгляду у вказаних справах є правомірність прийняття постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендію та інші доходи боржника, натомість предметом розгляду даної справи є правомірність прийняття постанови про арешт коштів боржника.
З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л. О. під час прийняття постанови про арешт коштів боржника від 25.02.2020 року діяв у відповідності до приписів Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Закону №1404-VIII, тобто діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, що свідчить про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.
К зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна