Справа № 640/11293/20
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 травня 2020 року м. Київ № 640/11293/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т., розглянувши позовну заяву та додані матеріали ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у м. Києві), Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві (також далі - відповідач-2) у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у м. Києві від 15.05.2019 року №Ф-26583-17у (також далі - оскаржувана вимога);

- визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №60999983 від 05 лютого 2020 року Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - оскаржувана постанова).

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд встановив наступне.

Позивачем, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 грудня 2002 року Святошинською районною у місті Києві адміністрацією позивача було зареєстровано суб`єктом підприємницької діяльності - Фізичною особою, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ та видано відповідне свідоцтво про державну реєстрацію.

Разом з тим, позивач зазначає, що фактично не здійснював свою діяльність та не подавав до податкових органів звітності про отримані доходи та сплачені податки, оскільки доходів від підприємницької діяльності не отримував, також, з моменту реєстрації не проводив жодної перереєстрації як приватного підприємця або фізичної особи-підприємця.

Крім того, позивач перебував в період 2018-2020 рр. у трудових відносинах з підприємствами різних форм власності. Єдиний внесок в зазначений період нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску, як особою що провадить підприємницьку діяльність, а тому у відповідача-1 були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної вимоги.

Також, позивач вказує на порушення відповідачем-2 вимог Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, процедури направлення оскаржуваної постанови.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Разом з тим, проаналізувавши позовні вимоги та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, тобто, позивачем в даному позові заявлено вимоги щодо, зокрема визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги та скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, вказані вимоги звернуті до різних відповідачів та мають індивідуальний предмет доказування, оскільки вимога щодо визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги податкового органу щодо нарахування позивачу ЄСВ та вимога щодо скасування оскаржуваної постанови державного виконавця розглядаються на підставі різних документів та регулюються різними законодавчими актами України, зокрема, перша вимога Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Податковим кодексом України, натомість друга вимога, Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої у вказаному міністерстві 02.04.2012 за № 489/20802.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні та значні предмети та обсяги доказування, що також супроводжуються різними доказами та підставами їх виникнення.

При цьому, для з`ясування правомірності та обґрунтованості кожної позовної вимоги, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження документів, що свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 169, 241-243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко