Справа № 826/5445/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Київ № 826/5445/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства

Дніпровського району міста Києва

про стягнення заборгованості у розмірі 34 042 714,69 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про стягнення податкового боргу у розмірі 34 042 714,69 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

У зв`язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Як наслідок, ухвалою від 11.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 13.06.2017, яке в подальшому неодноразово відкладалось з метою отримання додаткових доказів для правильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.05.2020 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено первісного позивача Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що фактично заборгованість становить 7 023 255,55 грн, а враховуючи порушення справи про банкрутство відповідача Господарським судом міста Києва та затвердження судом кредиторських вимог контролюючого органу на суму 7 023 255,55 грн, даний позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з позовної заяви, відповідно до ІС «Податковий Блок» станом на 30.03.2016р. податковий борг КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва складає 56 265 331,76 грн, в тому числі:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 51 402 983,49 грн. (недоїмка - 42 224 735,79 грн, пеня - 9178247,70 грн.);

- частина чистого прибутку комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до бюджету у розмірі 4 862 348,27 грн (недоїмка - 4 856 642,00 грн, пеня 5706,27 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2013р. по справі №826/12337/13-а адміністративний позов ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.Києві до КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва про стягнення заборгованості в розмірі 30375047,92 грн. задоволено у повному обсязі.

Враховуючи те, що ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві у 2013р. зверталась до суду з адміністративним позовом про стягнення податкової заборгованості у розмірі 30 375 047,92 грн., податковий борг КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва, який Позивач просить стягнути у судовому порядку складає 34 042 714,69 грн (недоїмка - 30 373 925,84 грн, пеня - 3668788,85 грн).

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.95.1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Перша податкова вимога від 27.11.2007р. №1/2759 на суму податкового боргу у розмірі 566227,43 грн направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г) та отримана Відповідачем 28.11.2007р.

Друга податкова вимога від 29.12.2007р. №2/3051 на суму податкового боргу у розмірі 1566752,71 грн. направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г) та отримана Відповідачем 14.01.2008р.

Як вбачається з наведеного у позовній заяві обґрунтування виникнення податкового боргу, податковий борг в заявленій до стягнення сумі виник за період з 2013 - 30.03.2016 роки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 №910/18051/16 порушено провадження у справі № 910/18051/16 про банкрутство Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 9-Г; ідентифікаційний код 03366612) та, серед іншого, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

В той же час, Господарським судом м. Києва було винесено ухвалу від 18.09.2017 року по справі № 910/18051/16, якою визнано конкурсними кредиторами Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, в тому числі, по третій черзі - Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на суму 7 023 255 грн. 55 коп.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 по справі №910/18051/16 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/18051/16 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/18051/16 залишено без змін.

Відповідно статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон № 2343-XII) кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, щодо виплати заборгованості по заробітній платі працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів).

За положеннями статті 19 Закону № 2343-XII (в редакції чинній на час порушення справи про банкрутство), мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною другою цієї статті встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах (частина третя статті 19 Закону № 2343-XII).

Аналогічні за змістом норми наведено в ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.10.2019.

Податкова вимога в розумінні Податкового кодексу України є письмовою вимогою контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, відтак вона є документом, що містить майнові вимоги, за яким стягнення здійснюється в судовому порядку, а тому стягнення боргу на її підставі заборонено протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Крім того, стягнення податкового боргу не є тим випадком, на який не поширюється дія мораторію в розумінні частини п`ятої статті 19 Закону № 2343-XII.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство (частина сьома статті 19 Закону № 2343-XII).

Відтак, податковий орган має право заявити вимоги щодо грошових зобов`язань до Товариства (боржника) в межах розгляду справи про банкрутство.

Відповідно до п.1, 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи все вищевикладене, з урахуванням перебування відповідача в процедурі банкрутства та затвердження господарським судом кредиторських вимог позивача, які охоплюються періодом виникнення боргу в рамках даної справи, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача податкового боргу, внаслідок чого в позові слід відмовити.

Аналогічна позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 03.05.2018 по справі № 804/13891/15.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 33/19, ).

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПО УТРИМАННЮ ЖИТЛОВОГО ГОСПОДАРСТВА ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА (ідентифікаційний , адреса: 02002, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕЛЯБІНСЬКА, будинок 9-Г).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович