Справа № 160/2344/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Справа № 160/2344/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
27.02.2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 183 616,62 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На адресу місця реєстрації відповідача, було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі.
Зазначене поштове відправлення повернулось до суду, з відміткою причин невручення - "за закінченням встановленого строку зберігання".
За визначенням пункту 12 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Отже, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду від 20.03.2020 року вважається належним чином врученою.
Відповідачем у строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження не було надано відзиву на позов.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків.
З 24 вересня 2018 року по 26 вересня 2018 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року.
При перевірці було встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 отримав дохід від АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 698 488,59 грн. у вигляді додаткового блага, який згідно абзацу «д» пп. 164.2.12 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню в річній декларації про майновий стан і доходи.
- пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;
- абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, у зв`язку із отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 125 583,95 грн.;
Зазначені податкові повідомлення-рішення були отримані уповноваженою особою ОСОБА_1 08.01.2019 року, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення рекомендованого відправлення.
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було направлено податкову вимогу від 01.02.2019 року № 1329-51 на суму 183 616,62 грн., що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся до позивача у зв`язку із неможливістю вручення.
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За визначенням підпункту 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку у встановлений цим Кодексом строк набуває статусу податкового боргу.
Згідно з підпунктами 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно до підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України визначено, що платник податку на доходи фізичних осіб зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» у листі від 22.05.2018 року за вих. №4-2/405 на запит позивача від 18.04.2018 року повідомило та надало договір від 27.03.2017 року про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/113083/3161/73 від 29.09.2006 року.
Так, АТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснило списання основної суми кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 698 488,59 грн., повідомивши боржника про анулювання боргу шляхом укладення договору про припинення зобов`язань за кредитним договором. Суми анульованого основного боргу відповідача у розмірі 698 488,59 грн. було включено АТ «Райффайзен Банк Аваль» до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1 квартал 2017 року за ознакою доходу «126» додаткове благо.
Таким чином відповідач отримав прощення кредиту у 2017 році та не задекларував його.
Так, відповідач, отримавши дохід у вигляді додаткового блага в 2017 році, не подав до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи та не сплатив податок на доходи фізичних осіб за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.
У зв`язку з виявленими контролюючим органом порушеннями, зафіксованими актом перевірки від 28.09.2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.12.2018 року.
Згідно з приписами пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Вказані рішення контролюючого органу скеровано позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку передбаченому статтею 58 Податкового кодексу України.
Податкові повідомлення-рішення від 27.12.2018 року, скеровані відповідачу повернулися на адресу відповідача із відміткою відділення поштового зв`язку про отримання 08.01.2019 року.
Судом встановлено, що за вказаною адресою відповідач офіційно зареєстрований, що підтверджується повідомленням на запит суду відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ МВС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до приписів статті 58 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення від 27.12.2018 року вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення.
Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до п. 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
З врахуванням викладеного, грошові зобов`язання визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 27.12.2018 року вважаються узгодженими.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання позивачем сформована та направлена вимога про сплату боргу від 01.02.2019 року № 1329-51 на суму 183 616,62 грн., що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся до позивача у зв`язку із неможливістю вручення.
Враховуючи те, що узгоджене податкове зобов`язання не було сплачене відповідачем у встановлені строки, таке зобов`язання визнається податковим боргом, який підлягає стягненню.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
За змістом положень п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 183616 (сто вісімдесят три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 62 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 28 травня 2020 року.

Суддя С.І. Озерянська