Справа № 560/2598/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2598/20
УХВАЛА

29 травня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву Керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Старосинявської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся в суд з позовом в інтересах держави до Старосинявської селищної ради, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Старосинявської селищної ради щодо незабезпечення пожежної безпеки в Пасічанському дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) загального розвитку "Світанок" Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області відповідно до вимог частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України, та зобов`язати Старосинявську селищну раду Старосинявського району Хмельницької області вжити заходи, направлені на забезпечення пожежної безпеки в Пасічанському дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) загального розвитку "Світанок" Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, шляхом вирішення в межах компетенції питання щодо виділення коштів, необхідних для усунення порушень протипожежної безпеки.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 5 КАС України встановлено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Згідно з частиною 7 статті 160 КАС України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Отже, за змістом статті 53 КАС України прокурор звертається до суду в інтересах держави з позовною заявою та виконує інші повноваження, передбачені цією нормою, у випадках, визначених законом.

Частиною 1 статті 23 закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII) встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Окремими абзацами частини 4 статті 23 Закону №1697-VII встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Таким чином, прокурор, як посадова особа державного правоохоронного органу, з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист інтересів держави (стаття 55 Конституції України) тільки тоді, коли для цього є умови, передбачені Законом №1697-VII.

За змістом статті 23 Закону №1697-VII такими умовами є: порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також відсутність такого органу. Про існування таких обставин, а також обставин, зазначених у частині 4 статті 53 КАС України, прокурор повинен зазначити в позовній заяві з посиланням на відповідні докази. прокурор повинен вказати в позовній заяві та на їх підтвердження надати відповідні докази.

Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обгрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки означенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього, або ж звертається в інтересах громадян, які за віком, станом здоров`я чи соціально-правовим статусом самі не спроможні захистити свої права. Таке обґрунтування повинно основуватися на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен обґрунтувати, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16.

В поданому керівником Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави позові позовні вимоги про вжиття відповідачем заходів забезпечення пожежної безпеки мотивовані відсутністю державного органу, який уповноважений на звернення до суду з вказаними позовними вимогами. При цьому, прокурор посилається на відсутність у Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, як органу, який здійснює контроль за виконанням заходів пожежної безпеки, повноважень для звернення до суду з вимогами про зобов`язання позивача вжити заходи забезпечення пожежної безпеки.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 23 Закону №1697-VII та статті 53 КАС України право прокурора на звернення до суду в інтересах держави виникає у разі відсутності органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист чи здійснює його неналежно. Отже,

Тому, з урахуванням вимог статті 23 Закону №1697-VII та статті 53 КАС України, у позовній заяві прокурор повинен обгрунтувати відсутність у державного органу, до повноважень якого законодавством України віднесений контроль у сфері техногенної та пожежної безпеки, права на звернення до суду з позовом про усунення порушень зазначеного законодавства, або відсутність такого органу.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Саме звернення до адміністративного суду органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки із позовною вимогою щодо застосування заходів реагування є превентивним способом для усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, що зобов`язує відповідний заклад виконати вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.

Отже, доводи прокурора про те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області не наділено повноваженнями звернення до суду із позовом щодо зобов`язання вчинити дії не відповідає дійсності та суперечить статтям 67 і 68 Кодексу цивільного захисту України.

Представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

Суд встановив, що керівник Старокостянтинівської місцевої прокуратури не дотримався вимог частини 4 статті 53 КАС України та статті 23 Закону №1697-VII та у позовній заяві не обґрунтував підстави звернення до суду в інтересах держави за наявності державного органу, уповноваженого здійснювати функції захисту інтересів держави у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання обґрунтованих пояснень щодо підстав звернення до суду керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави за наявності державного органу, уповноваженого здійснювати функції захисту інтересів держави у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Керуючись статтями 169, 248, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - до 22.06.2020 року, але не менше 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук