Справа № 420/2523/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2523/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення №305-VII від 20 грудня 2019 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 березня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, в якому позивачі просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання від 20 грудня 2019 року №305-VII «Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,25 га. за громадянином ОСОБА_2 , ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Котловинську сільську раду Ренійського району Одеської області повторно розглянути на черговій сесії питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,25 га. гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивачі зазначають, що вони звернулись до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області із клопотанням щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішенням 31 Сесії Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання від 30 листопада 2018 року №182-VII, ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га.

В подальшому 19 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись з заявою до ТОВ «Бюро проектування та експертизи» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,25 га.

27 вересня 2019 року, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ВН-019 вищевказану земельну ділянку площею 0,25 га. зареєстровано та присвоєно кадастровий номер :02:002:0411.

Рішенням Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання №305-VII від 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка безоплатно передається у спільну сумісну власність громадянам України для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 , розроблений ТОВ «Бюро проектування та експертизи».

Позивачі не погоджуючись з прийнятим рішенням, посилаючись на ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України, ст.ст.20, 22, 25, 50, 55, 122 Закону України «Про землеустрій» зазначають, що на земельній ділянці, яку позивачі бажають отримати у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано за позивачами у визначеному законодавством порядку.

Крім того, позивачі звертають увагу, що відповідно до Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 04 березня 2019 року та кадастрового плану земельної ділянки, що був виготовлений ТОВ «Бюро проектування та експертизи» та затверджений Котловинським сільським головою, а також власниками суміжних земельних ділянок, площа належної позивачам земельної ділянки складає 0,25 га., власники суміжних земельних ділянок претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають.

Позивачі також наголошують, що розмір площі земельної ділянки, на яку рішенням сільської ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, складає 0,25 га. є тотожним площі, зазначеній у технічній документації із землеустрою 0,25 га.

Таким чином, позивачі вважають, що відмовляючи у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідачем у рішенні від 20 грудня 2019 року № 305-VII не вказано жодних мотивів та підстав для відмови.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та зазначає, що питання про розгляд заяви позивачів про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу її у спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на порядок денний було включено на черговій сесії сільської ради, яке відбулось 20.12.2019 року. Рішення 42 сесії Котловинської сільської ради вручено представнику позивачів - 17.01.2020 року.

Будь-яких інших обґрунтувань та обставин на підтвердження своєї правової позиції представником відповідача у відзиві на позовну заяву не наведено.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області (вул. Соборна, 36, с. Котловина, Одеська область, 68820, ) належним чином засвідчені копії:

- рішення Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області №43 від 08 грудня 1993 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарсько-побутових споруд із наступною видачею державного акта на право власності на землю;

- рішення 31 сесії Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання №182-VII від 30 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га.;

- рішення Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання №305-VII від 20 грудня 2019 року «Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яка безоплатно передається у спільну сумісну власність громадянам України для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у с. Котловина, розроблений ТОВ «Бюро технічної документації», а також всіх наявних на час розгляду справи доказів, які були підставою для прийняття зазначеного рішення.

На виконання вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року, від Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області надійшли витребувані судом докази (вхід. №15369/20 від 13 квітня 2020 року).

22 травня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №19856/20).

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області №43 від 08 грудня 1993 року громадянину ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарсько-побутових споруд із отриманням державного акта на право власності на землю (а.с.25).

Позивачі звернулись до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області із клопотанням щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішенням тридцять першої сесії Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання №182-VII від 30 листопада 2018 року, надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.78).

19 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись із заявою до ТОВ «Бюро проектування та експертизи» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,25 га.

27 вересня 2019 року, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 вищевказану земельну ділянку зареєстровано та присвоєно кадастровий номер :02:002:0411 (а.с.31).

У жовтні 2019 року позивачі звернулися до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області з заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га. за адресою: АДРЕСА_1 .

20.12.2019 року Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області на 42 сесії 7 скликання розглянуто спільну заяву громадян та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, та інформацію землевпорядника щодо межі земельної ділянки згідно технічної документації не відповідають межам земельної ділянки в натурі (на місцевості), керуючись п.34 ч.1 ст.26, п.7 ст.30, п.9а ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.12, 118, 120, 121, 122, 211 ЗК України, ст.ст.25, 55 Закону України «Про землеустрій», Котловинська сільська рада прийняла рішення №305-VII, яким:

1. Відмовила в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка безоплатно передається у спільну сумісну власність громадянам України для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у с. Котловина розроблений ТОВ «Бюро проектування та експертизи»;

2. Розробнику технічної документації із землеустрою ТОВ «Бюро проектування та експертизи» привести у відповідність до рішення сесії Котловинської сільської ради №43 від 08.12.1993 року дані технічної документації стосовно меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

3. Зобов`язано гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 повторно подати на розгляд сесії на затвердження технічної документації приведену у відповідність до рішення сесії Котловинської сільської ради №43 від 08.12.1993 року;

4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію Котловинської сільської ради по землі, охороні природи і агропромисловим питанням/ голова комісії - ОСОБА_3 /. (а.с.44).

Позивачі не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулись з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

У відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ст.3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 2 ст.78 цього Кодексу передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частини першої ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положенням частини 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з частинами восьмою та дев`ятою ст.118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст.121 ЗК України, кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Аналіз зазначених в рішенні суду норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що результатом розгляду клопотання зацікавленої особи про затвердження проекту землеустрою є підготовлений відповідний проект рішення та винесення його на обговорення на пленарному засіданні сесії відповідної ради та прийняття за наслідками його розгляду відповідного рішення.

Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Частиною шістнадцятою ст.186 ЗК України передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

У розумінні частини сімнадцятої ст.186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Зазначена правозастосовча практика неодноразово підтримана у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі №21-358а13 та в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 07.06.2019 у справі №826/17196/17, від 25.02.2020 у справі №723/1964/14-а, від 14.05.2020 року у справі №360/536/17-а.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Рішенням Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання №305-VII від 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка безоплатно передається у спільну сумісну власність громадянам України для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 , розроблений ТОВ «Бюро проектування та експертизи».

З протоколу №20 від 18.12.2019 року постійної комісії по землі, охороні природи і агропромисловим питанням Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області вбачається, що підставою для відмови в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка безоплатно передається у спільну сумісну власність громадянам України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 , стало те, що побудований паркан перед своєю присадибною ділянкою, не відповідає межам земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно рішення сесії Котловинської сільської ради №43 від 08.12.1993 року, таким чином побудований паркан знаходиться за межами присадибної ділянки на території загального користування (вулиці), тому слід вважати, що вказані території належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність (а.с.41-43).

Однак, на думку суду, відповідачем у спірному випадку не враховано норми статті 186 ЗК України та не наведено фактів, що підтверджують невідповідність технічної документації позивачів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому, суд також враховує наявний в матеріалах справи Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 04 березня 2019 року та кадастровий план земельної ділянки, що був виготовлений ТОВ «Бюро проектування та експертизи» та затверджений Котловинським сільським головою, а також власниками суміжних земельних ділянок, з яких вбачається, що площа належної позивачам земельної ділянки складає 0,25 га. (а.с.29, 30). Також, у пунктах 2, 3 Акту від 04.03.2019 року також зазначено, що власники земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають; власники суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено.

Крім того, суд вважає, що відповідачем при прийнятті спірного рішення протиправно не враховано те, що на земельній ділянці, яку позивачі бажають отримати у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.34-38), право власності на який зареєстровано за позивачами у визначеному законодавством порядку, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №187418809 від 04.11.2019 року та №187931601 від 07.11.2019 року (а.с.39, 40).

Суд зазначає, що у розумінні частини вісімнадцятої ст.186 ЗК України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що рішення Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання від 20 грудня 2019 року №305-VII «Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,25 га. за громадянином ОСОБА_2 , ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.

Поряд із цим, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України). Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суди мали б зважати на ефективність такого захисту.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту, згідно з якою засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13 Конвенції, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі "Джорджевич проти Хорватії", п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі "Ван Остервійк проти Бельгії", п.п. 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин кожної конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Також суд вважає за необхідне підкреслити, що у відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів.

Таким чином, суд вважає, що питання про затвердження розробленого проекту землеустрою є виключною компетенцією відповідача, а тому у даному випадку належним способом захисту прав позивачів є зобов`язання Котловинську сільську раду Ренійського району Одеської області повторно розглянути на черговій сесії питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,25 га. гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України та з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6-12, 19, 77, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення №305-VII від 20 грудня 2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області VII скликання від 20 грудня 2019 року №305-VII «Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,25 га. за громадянином ОСОБА_2 , ОСОБА_1 »;

Зобов`язати Котловинську сільську раду Ренійського району Одеської області повторно розглянути на черговій сесії питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,25 га. гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України та висновків суду наведених в даному рішенні.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.