Справа № 640/17842/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Київ № 640/17842/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна»
доГоловного управління ДПС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» (далі - позивач, ТОВ «Автокрай-Україна», Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2019 №2, № 2, від 06.09.2019 № 2 повністю та податкового повідомлення-рішення від 18.06.2019 № 2 частково на суму 182085,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведеної перевірки контролюючий орган дійшов помилкового висновку про наявність в діяльності позивача порушень податкового законодавства, відтак, за твердженням позивача, ГУ ДФС у м. Києві не мало підстав для прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень.

Зокрема позивач зазначає, що поняття безповоротної фінансової допомоги - виключно податкова категорія, яка передбачена підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. На думку позивача, навіть відсутність договору про надання безповоротної фінансової допомоги (не кажучи вже про відсутність нотаріального посвідчення такого договору) не заважає визнати певну суму коштів, передану іншому платникові податків, безповоротною фінансовою допомогою. Крім того, позивачем було надано господарюючим суб`єктам безповоротну фінансову допомогу, а не укладено договори дарування, що не заборонено законодавством. Позивач стверджує, що акт перевірки не містить твердження про те, що у підприємства відсутні які-небудь первинні документи, що підтверджують факт надання безповоротної фінансової допомоги. На думку позивача, акт перевірки інформації про те, що дані декларації з податку на прибуток не підтверджуються даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Навпаки, із змісту акта перевірки вбачається, що платіжні доручення, відповідно до яких було надано безповоротну фінансову допомогу та кореспонденції бухгалтерських рахунків, якими відображено витрати, виникли внаслідок надання безповоротної фінансової допомоги. Позивач вказує, що в акті перевірки не зазначено про те, що позивач невірно визначив фінансовий результат з прибутку за 2017 та 2018 роки, або вказав невірний фінансовий результат декларації з податку на прибуток, або здійснило помилки при визначені сум різниць, на які потрібно коригувати прибуток до оподаткування. Оскільки, на переконання позивача, твердження про контролюючого органу про порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України є необґрунтованим, податкове повідомлення-рішення №2 від 06.09.2019 має бути визнано судом протиправним.

Також, позивач зазначив, що ухвалами Голосіївського районного суду міста Києва від 20.04.2018 на об`єкти нерухомого майна, які орендував позивач, було накладено арешт у кримінальному провадженні та передано їх в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. У вересні 2018 року внаслідок вимог ТОВ «Житловий комплекс «Воздвиженка», яке за результатами проведеного конкурсу, на підставі договорів про управління майном (активами), укладених з АРМА, стало управителем арештованого майна, позивач був вимушений звільнити орендовані приміщення, але за їх оренду було здійснено попередню оплату. Позивач стверджує, що контролюючим органом така ситуація за результатами перевірки була неправильно кваліфікована як послуга, що почала використовуватися в операціях, які не є господарською діяльністю позивача. Проте, позивач не отримав послуги, за які було здійснено попередню оплату, тому не міг використовувати в операціях, що не є господарською діяльністю ті послуги, які не отримував. Крім того, позивач зазначив, що посилаючись на інформацію, що була наведена в газеті «Голос України» від 28.08.2018, відповідачем зроблено висновок про те, що «об`єкт оренди, який Орендар ТОВ «Нові Авто» передав, а Суборендар «ТОВ «Автокрай-Україна» прийняв відповідно до актів прийому- передачі від 01.01.2018 та 15.05.2018, з серпня 2018 року не належить ТОВ «Нові Авто», а належить АРМА та всі особи (у т.ч. ТОВ «Автокрай-Україна», які користуються активом зобов`язані з 19.08.2018 здійснювати нарахування та оплату орендної плати ТОВ «ЖК «Воздвиженка». Однак, на думку позивача, публікація в газеті «Голос України» від 28.08.2018 не являється підставою для нарахування та сплати орендної плати позивачем на користь ТОВ «ЖК «Воздвиженка», оскільки будь-яких договорів оренди з останнім позивачем не укладалось. Зважаючи на те, що документального підтвердження того, що ТОВ «Нові Авто» надало у вересні, починаючи з 27 числа, та жовтні 2018 року послуги з суборенди приміщення відповідно до укладених договорів ТОВ «Автокрай-Україна» не існує, у зв`язку з цим висновок контролюючого органу про наявність порушення вимог абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України є безпідставним та необґрунтованим, а тому податкові повідомлення-рішення від 18.06.2019 №2 та №2 є протиправними. Також, позивач зазначив, що висновок відповідача щодо порушення позивачем вимог абзацу «г» пункту 198.5 статті Податкового кодексу України є абсолютно безпідставними та необґрунтованими, оскільки Товариством не допускалось фактів використання послуг суборенди в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, а відтак обов`язок відносити суми ПДВ сплаченого авансу за послуги суборенди до складу податкових зобов`язань і, відповідно, реєстрації податкових накладних на зазначені суми у позивача відсутній, тому позивачем порушень вимог пункту 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не допускалось, а висновки відповідача в цій частині є безпідставними. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 18.06.2019 № 2 є незаконним в частині визначення штрафу в розмірі 50% в сумі 182085,00 грн за відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 364170,00 грн. Крім того, позивач звертає увагу, що в зазначеному податковому повідомленні-рішенні відповідачем помилково зазначено іншу суму штрафу у сумі 222834,00 грн, яка не відповідає розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до зазначеного податкового повідомлення-рішення та не може складати 50% від суми ПДВ 364170,00 грн. В іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем не оскаржується.

У відзиві на позовну заяву ГУ ДФС у м. Києві стверджує про безпідставність і необґрунтованість заявленого позову та відсутність підстав для його задоволення. Мотивуючи свою позицію у справі представник відповідача стверджує про прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у відповідності до вимог податкового законодавства. При цьому, відповідач зазначив, що надані до перевірки договори про надання безповоротної допомоги нотаріально не посвідчені у відповідності з вимогами пункту 5 статті 719 Цивільного кодексу України, тому вказані договори не мають юридичної сили та не є підставою для відображення їх у податковому та бухгалтерському обліку. Крім того, перевіркою встановлено, що об`єкт оренди (актив), який орендар (ТОВ «Нові Авто») передав, а суборендар (ТОВ «Автокрай-Україна») прийняв та відповідно до акта прийому-передачі від 01.01.2018 та 15.05.2018, з серпня 2018 року не належить ТОВ «Нові Авто», а належить АРМА та всі особи (у т.ч. ТОВ «Автокрай-Україна»), які користуються активом, зобов`язані з 19.08.2018 здійснити нарахування та оплату орендної плати ТОВ «ЖК Воздвиженка». Таким чином, ТОВ «Нові Авто» не мало виконувати свої зобов`язання перед ТОВ «Автокрай-Україна», у тому числі надавати в платне користування вказане майно, за право користування яким ТОВ «Автокрай-Україна» сплачено грошові кошти (авансовий платіж). Відповідно, сума податкового кредиту в розмірі ПДВ з вартості послуг (попередньої оплати), які не надавались такою, що пов`язана з господарською діяльністю підприємства.

Представником позивача подана відповідь на відзив, а також додаткові пояснення по справі, у яких заперечуються доводи відповідача та повторно наголошено на порушеннях контролюючого органу, що слугували для позивача підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2019 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами за загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 27.11.2019 судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження і призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві з урахуванням відповіді на відзив відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволені.

На підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності в матеріалах справи відповідної заяви, суд визнав за можливе продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Оскільки на день розгляду справи Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві перебуває в стані припинення (запис від 01.08.2019) у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», суд, з урахуванням змісту позовних вимог та доводів, наведених на їх обґрунтування, дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первісного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (надалі - ГУ ДПС України (код ЄДРПОУ - 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)).

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Заслухавши доводи учасників процесу, ознайомившись з письмово викладеними позиціями сторін, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено такі обставини.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автокрай-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.18, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 20.05.2019 №328/26-15-14-02-05/37422776.

Відповідно до висновків, закріплених в акті, в ході перевірки було встановлено наступні порушення ТОВ «Автокрай-Україна» норм податкового законодавства, зокрема:

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 6088321,00 грн;

- абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 358892,00 грн та в результаті чого занижено залишок від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 5278,00 грн; пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення ТОВ «Автокрай-Україна» граничних термінів реєстрації податкових накладних (вересень 2017 року, квітень та травень 2018 року, вересень та жовтень 2018 року, грудень 2018 року) та відсутні реєстрації податкових накладних (вересень та жовтень 2018 року).

Зазначений висновок контролюючим органом зроблено з огляду на те, що визначені зобов`язання за договорами безповоротної фінансової допомоги, на думку контролюючого органу, компанії отримали у власність на безоплатній основі від позивача грошові кошти та відповідно такі правовідносини підпадають під положення глави 55 Цивільного кодексу України (дарування), а саме частин 1 статей 717 та 718 Цивільного кодексу України. Проте, надані до перевірки договори про надання безповоротної допомоги нотаріально не посвідчені, тому, за висновком контролюючого органу, не мають юридичної сили та не є підставою для відображення їх у податковому та бухгалтерському обліку.

Також, до перевірки надано договір суборенди нерухомого майна №СУ/НА-04 від 29.12.2017 про передачу ТОВ «Нові Авто» в суборенду ТОВ «Автокрай-Україна» нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд.20.

Відповідно до банківських документів, перевіркою встановлено перерахування ТОВ «Автокрай-Україна» грошових коштів у сумі 2185020,00 грн на поточний рахунок ТОВ «Нові Авто» у якості авансу за суборенду нежитлового приміщення м . Київ, пров. Балтійський, буд. 20, за вересень 2018 року та за жовтень 2018 року (платіжні доручення №2517 від 31.07.2018 на суму 1092510,00 грн та №2418 від 31.07.2018 на суму 1092510,00 грн).

Враховуючи вказане, ТОВ «Нові Авто» складено та зареєстровано наступну податкову накладну (№273 від 31.07.2018 на загальну суму 2185020,00 грн) на відповідні суми попередньої оплати.

Вказана податкова накладна включена ТОВ «Автокрай-Україна» до складу податкового кредиту та відображена у додатку 5 до Декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року.

Відповідно до інформації, наведеної у газеті «Голос України» від 28.08.2018, ухвалами Голосіївського районного суду міста Києва від 20.04.2018 у справі №752/19045/17 накладено арешт у кримінальному провадженні та передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20.

Отже, перевіркою встановлено, що вказаний об`єкт оренди (актив), який орендар (ТОВ «Нові Авто») передав, а суборендар (ТОВ «Автокрай-Україна») прийняв та відповідно до акта прийому-передачі від 01.01.2018 та 15.05.2018, з серпня 2018 року не належить ТОВ «Нові Авто», а належить АРМА та всі особи (у т.ч. ТОВ «Автокрай-Україна»), які користуються активом зобов`язані з 19.08.2018 здійснити нарахування та оплату орендної плати ТОВ «ЖК Воздвиженка».

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «Нові Авто» не мало виконувати свої зобов`язання перед ТОВ «Автокрай-Україна», у тому числі надавати в платне користування вказане майно, за право користування яким ТОВ «Автокрай-Україна» сплачено грошові кошти (авансовий платіж). Відповідно, сума податкового кредиту в розмірі ПДВ з вартості послуг (попередньої оплати), які не надавались такою, що пов`язана з господарською діяльністю підприємства.

Позивач надав заперечення на акт перевірки.

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2019 №112527/10/26-15-14-02-05 про розгляд заперечень, висновки акта перевірки від 20.05.2019 №328/26-15-14-02-05/37422776 залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві 18.06.2019 винесено податкові повідомлення-рішення:

- №2, яким до позивача за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 Податкового кодексу України та згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 11723,12 грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1172,32 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1498,84 грн застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 299,76 грн; та встановлено відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 364170,00 грн, у зв`язку з чим застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 222834,00 грн. Загальна сума штрафу становить 183557,08 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржується позивачем частково у сумі 182085,00 грн;

- №2, згідно якого сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду складає 5278,00 грн;

- №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у сумі 358892,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 89723,00 грн;

- №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у сумі 6088321,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 3044161,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.07.2019 №34266/6/99-99-11-04-01-25 продовжено строк розгляду скарги до 02.09.2019.

За результатами оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, рішенням від 08.09.2019 № 262/6/99-00-08-05-01 Державною фіскальною службою України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 18.06.2019 №2 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1522080,75 грн, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 18.06.2019 №2, №2, №2 - залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

На підставі акта перевірки та рішення про результати розгляду скарги відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2019 №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у сумі 6088321,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1522080,25 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідачів, суд бере до уваги наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.09.2019 №2, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

За правилами пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 №318.

Пунктом 6 П(С)БУ 16 встановлено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Підпунктом 140.5.10 пункту 140.5 статті 140 Кодексу встановлено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму перерахованої безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг) особам, що не є платниками податку (крім фізичних осіб), та платникам податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, крім безповоротної фінансової допомоги (безоплатно наданих товарів, робіт, послуг), перерахованої неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг, для яких застосовується положення підпункту 140.5.9 цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

При цьому положеннями кодексу не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на суму безповоротної фінансової допомоги, наданої іншому платнику податку на прибуток на загальних підставах, який не оподатковується за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Такі операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку.

Отже, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що у перевіряємий період, у зв`язку з важким фінансовим положенням та неможливістю провести розрахунки з постачальниками послуг та товарів, до ТОВ «Автокрай - Україна» завернулися ряд підприємств з листами про надання безповоротної фінансової допомоги, а саме: №20/09/18 від 20.09.2018 ТОВ «ІТ-Україна» у сумі 4000000,00 грн; №18/09 від 18.09.2018 ІП «АІС Авто-Юг» у сумі 1500000,00 грн; №14/12 від 14.12.2018 ІП «АІС - Кривий Ріг» у сумі 200000,00 грн; від 20.03.2018 ТОВ «Бізнес Центр «Діалог-2012» у сумі 2000000,00 грн; №19-С від 10.02.2017, №34-С від 20.06.2017 та №23-С від 20.03.2018 ІП «АІС-Харків» у сумах 1000000,00 грн, 900000,00 грн та 200000,00 грн; №27 від 27.06.2017, №11 від 01.03.2018 ІП «АІС-Автоцентр»; №1512-01 від 15.12.2017 та №2008-01 від 20.08.2017 ТОВ «АІС-Автоцентр Дніпро»; №14/06-2017/1 від 14.06.2017 ТОВ «АІС-Лізинг»; №06-02/17 від 06.02.2017 ТОВ «Сістем-Україна»; №21.09/1 від 21.09.2017; №17/09/25/01 від 25.09.2017 ТОВ «Бізнес центр «Діалог - 2012» у сумі 2000000,00 грн; №104 від 22.12.2017 ПІІ «Автомобільне товариство Автоінвестстрой -Черкаси».

Рішеннями №19-09/18 від 19.09.2018, №14-09/17 від 14.09.2017, №23-06/17 від 23.06.2017, №17-02/17 від 17.02.2017, №10-12/18 від 10.12.2018, №20-12/17 від 20.12.2017, №24-03/18 від 24.03.2018 учасника ТОВ «Автокрай-Україна» та протоколи загальних зборів ТОВ «Автокрай-Україна» №22-06/18 від 22.06.2018, №20-09/18 від 20.09.2018 надано згоду директору ТОВ «Автокрай-Україна» ОСОБА_1 (2018 рік) та ОСОБА_2 (2017 рік) або його представнику за довіреність, на укладання та підписання наступних договорів з ІП «АІС АВТО-ЮГ» на суму 1500000,00 грн, ТОВ «ІТ-УКРАЇНА» на суму 4000000,00 грн, ТОВ «ІНТЕХСТАНДАРТ» на суму 3000000,00 грн, ТОВ «АІС АВТОЦЕНТР ДНІПРО» 1000000,00 грн, ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР «ДІАЛОГ-2012»» на суму 2000000,00 грн, ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ АІС» на суму 600000,00 грн, ТОВ «АІС-ЛІЗИНГ» на суму 1800000,00 грн, ІП «АІС-АВТОЦЕНТР» на суму 1100000,00 грн, ІП «АІС-ХАРКІВ» на суму 900000,00 грн, ТОВ «СІСТЕМ-УКРАЇНА» на суму 1000000,00 грн, ІП «АІС-ХАРКІВ» на суму 1000000,00 грн, ТОВ «ІТ-УКРАЇНА» на суму 1350000,00 грн, ІП «АІС-КРИВИЙ РІГ» на суму 200000,00 грн, ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТРОЙ-ЧЕРКАСИ» на суму 1000000,00 грн, ТОВ «АІС АВТОЦЕНТР ДНІПРО» на суму 2000000,00 грн, ІП «АІС-АВТОЦЕНТР» на суму 1500000,00 грн, ІП «АІС-ХАРКІВ» на суму 2000000,00 грн, ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР «ДІАЛОГ-2012»» на суму 2000000,00 грн, ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ «ІН-ВЕСТ» на суму 3000000,00 грн, ТОВ «АІС АЗЧ МАРКЕТ» на суму 5000000,00 грн, ІП «АІС АВТО-ЮГ» на суму 1500000,00 грн, ТОВ «ІТ-УКРАЇНА» на суму 4000000,00 грн, ТОВ «ІНТЕХСТАНДАРТ» на суму 3000000,00 грн.

У зв`язку з чим, ТОВ «Автокрай-Україна» (Товариство) було укладено із підприємствами (Компанія) типові договори безповоротної фінансової допомоги, а саме:

- ІП «АІС АВТО-ЮГ» (ідентифікаційний код юридичною особи 37008403, місцезнаходження: 65003, Одеська обл., м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 113/115): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № АК/ФП01-09 від 21.09.2018 на суму 1500000,00 грн;

- ТОВ «ІТ-УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичною особи 35094312, місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21 літера «І»): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № АК/ФП01-08 від 21.09.2018 на суму 4000000,00 грн;

- ТОВ «ІНТЕХСТАНДАРТ» (ідентифікаційний код юридичною особи 38398891, місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21 літера «І»): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № АК/ФП01-10 від 21.09.2018 на суму 3000000,00 грн;

- ТОВ «АІС АВТОЦЕНТР ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичною особи 35448001, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 208): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги №ФП 007-2017 від 16.09.2017 на суму 1000000,00 грн;

- ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР «ДІАЛОГ-2012»» (ідентифікаційний код юридичною особи 35073837, місцезнаходження: 61093, Харківська обл., м. Харків, вул. Озерянська, буд. 3): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП003-2018 від 26.03.2018 на суму 2000000,00 грн;

- ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ АІС» (ідентифікаційний код юридичною особи 36308223, місцезнаходження: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП 006-2017 от 15.09.2017 на суму 700000,00 грн;

- ТОВ «АІС-ЛІЗИНГ» (ідентифікаційний код юридичною особи 33635277, місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Вншгородська, буд. 21 Літера «І»): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП 003-2017 от 26.06.2017 на суму 1800000,00 грн;

- ІП «АІС-АВТОЦЕНТР» (ідентифікаційний код юридичною особи 35321716, місцезнаходження: 08131, Київська обл., Києво- Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 24): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП 005-2017 від 27.06.2017 на суму 1100000,00 грн;

- ІП «АІС-ХАРКІВ» (ідентифікаційний код юридичною особи 33725014, місцезнаходження: 62421, Харківська обл., Харківський район, с. Тернова): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП004-2017 від 27.06.2017 на суму 900000,00 грн;

- ТОВ «СІСТЕМ-УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичною особи 37047491, місцезнаходження: 02160, м. Київ, Харківське Шосе, буд. 18): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП002- 2017 від 20.02.2017 на суму 1000000,00 грн;

- ІП «АІС-ХАРКІВ» (ідентифікаційний код юридичною особи 33725014, місцезнаходження: 62421, Харківська обл., Харківський район, с. Тернова): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП001-2017 від 20.02.2017 на суму 1000000,00 грн;

- ТОВ «ІТ-УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичною особи 35094312, місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21 літера «І»): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № АК/ФП01-11 від 12.12.2018 на суму 1500000,00 грн;

- ІП «АІС-КРИВИЙ РІГ» (ідентифікаційний код юридичною особи 34544825, місцезнаходження: 50075, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, буд. 139 «К»): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП004-2018 від 18.12.2018 на суму 200000,00 грн;

- ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТРОЙ-ЧЕРКАСИ» (ідентифікаційний код юридичною особи 30759244, місцезнаходження: 18006, Черкаська обл., м. Черкаси, вуя. Чигиринська, бух 602): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП 010-2017 віз 22.12.2017 на суму 1000000,00 грн;

- ТОВ «АІС АВТОЦЕНТР ДНІПРО» (ідентифікаційний код юридичною особи 35448001, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Берегова, будинок 208): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП 009-2017 від 22.12.2017 на суму 2000000,00 грн;

- ІП «АІС-АВТОЦЕНТР» (ідентифікаційний код юридичною особи 35321716, місцезнаходження: 08131, Київська обл., Києво- Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 24): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги №ФП001-2018 від 26.03.2018 на суму 1000000,00 грн;

- ІП «АІС-ХАРКІВ» (ідентифікаційний код юридичною особи 33725014, місцезнаходження: 62421, Харківська обл., Харківський район, с. Тернова): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП002-2018 від 26.03.2018 на суму 2000000,00 грн;

- ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР «ДІАЛОГ-2012»» (ідентифікаційний код юридичною особи 35073837, місцезнаходження: 61093, Харківська обл., м. Харків, вул. Озерянська, буд. 3): Договір про надання безповоротної фінансової допомоги № ФП008-2017 від 28.09.2017 на суму 2000000,00 грн;

- ТОВ «АІС АЗЧ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код 33100549) договір безповоротної фінансової допомоги на суму 5000000,00 грн (№ФП004-2018 від 25.06.2018).

Згідно із пунктом 1.1 Договору, їх предметом є надання Товариством Компанії фінансової допомоги, що направлена на здійснення діяльності, передбаченої Статутом Компанії.

Відповідно до пункту 3.1 Договорів фінансова допомога направляється для здійснення діяльності, передбаченої Статутом Компанії та пункту 3.2 Договорів Фінансова допомога, що надається є безвідсотковою, безповоротною.

Пунктом 4 Договорів передбачено права та зобов`язання сторін, зокрема:

- пп.4.1.1 - зобов`язання Товариства: надати Компанії фінансову допомогу у встановленому даним договором порядку, розмірі та строках.

- пп.4.2 - права Товариства: мати доступ до інформації тієї сфери діяльності Компанії, в яку здійснюється фінансова допомога; здійснювати контроль за використанням коштів фінансової допомоги; мати безперешкодний доступ до перевірки бухгалтерської та фінансової документації, що свідчить про використання коштів фінансової допомоги; бути присутнім з правом дорадчого голосу на загальних зборах учасників, на яких розглядаються тієї сфери діяльності, в яку здійснюється фінансова допомога.

Разом з тим, між ТОВ «Автокрай-Україна» та ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ «ІН-ВЕСТ» (ідентифікаційний код 36031803) укладений договір фінансової допомоги на суму 3000000,00 грн (№АК/ФП01-07 від 25.06.2018), згідно якого предметом договору є надання Товариством Компанії фінансової допомоги, що направлена на здійснення діяльності, передбаченої Статутом Компанії.

Відповідно до пункту 2 вказаного Договору Товариство надає компанії грошові кошти в розмірі 3000000,00 грн; п.2.1.1 Договору фінансова допомога у розмірі 1500000,00 грн є безвідсотковою, поворотною; п.2.1.2 Договору фінансова допомога у розмірі 1500000,00 грн є відсотковою, безповоротною.

Згідно із пунктом 1.1. Договорів, предметом договору є надання Товариством Компанії фінансової допомоги, що направлена на здійснення діяльності, передбаченої Статутом Компанії.

Відповідно до п.3.1. Договорів фінансова допомога направляється для здійснення діяльності, передбаченої Статутом Компанії та п.3.2. Договорів Фінансова допомога, що надається є безвідсотковою, безповоротною.

Пунктом 4 Договору передбачено права та зобов`язання сторін, зокрема:

- пп.4.1.1. - зобов`язання Товариства: надати Компанії фінансову допомогу у встановленому даним договором порядку, розмірі та строках.

- пп.4.1.1. - права Товариства: мати доступ до інформації тієї сфери діяльності Компанії, в яку здійснюється фінансова допомога; здійснювати контроль за використанням коштів фінансової допомоги; мати безперешкодний доступ до перевірки бухгалтерської та фінансової документації, що свідчить про використання коштів фінансової допомоги; бути присутнім з правом дорадчого голосу на загальних зборах учасників, на яких розглядаються тієї сфери діяльності, в яку здійснюється фінансова допомога.

На підтвердження виконання вищезазначених договорів позивачем надано копії платіжних доручень.

Загальна суму безповоротної фінансової допомоги по вищезазначеним договорам складає 33950000,00 грн, що також не спростовується актом перевірки.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Автокрай-Україна» віднесено до складу витрат у податковому обліку суму 33950000,00 грн та відображено в бухгалтерському обліку.

Натомість, висновки контролюючого органу в акті перевірки ґрунтуються лише на тому, що надані до перевірки договори про надання безповоротної допомоги нотаріально не посвідченні, що, за висновком контролюючого органу, свідчить про те, що вказані договори не мають юридичної сили.

Разом з тим, доводи відповідача щодо нотаріального посвідчення договору про надання безповоротної допомоги є необґрунтованими, оскільки положеннями Податкового кодексу України не передбачено нотаріального посвідчення договору про надання безповоротної допомоги, укладеного між двома платниками податків на прибуток, так у деяких випадках, встановлених іншими законами, потрібно враховувати положення - спеціальні правила, які мають вплив на податкове адміністрування. Крім того, природа безповоротної фінансової допомоги між двома платниками податків на прибуток відіграє важливу роль як у її відображенні за правилами бухгалтерського обліку, так і з метою адміністрування податків.

Також слід зазначити, що контролюючим органом не було надано доказів визнання вищезазначених договорів недійсними та щодо правомірності віднесення до складу витрат у податковому обліку контролюючим органом ні в акті перевірки, ні у відзиві до позовної заяви заперечень зазначено не було.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 06.09.2019 №2, підставою для прийняття якого слугував висновок контролюючого органу що не ґрунтується на висновках про порушення позивачем саме норм податкового законодавства, що, в свою чергу вказує на наявність підстав для скасування такого податкового повідомлення-рішення.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 18.06.2019 №2 та №2, суд при їх оцінці враховує таке.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацом першим пункту 198.3 цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий цього пункту).

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або використаних до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу) (підпункт «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 №996-ХІV (у відповідній редакції) (далі - Закон №996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «Нові Авто» та ТОВ «Автокрай-Україна» укладено договір суборенди нерухомого майна №СУ/НА-04 від 29.12.2017 про передачу ТОВ «Нові Авто» в суборенду ТОВ «Автокрай-Україна» нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд.20.

Відповідно до пункту 1.2 договору, договір набуває чинності з моменту передачі об`єктів в суборенду за актом прийому-передачі та діє до 31.12.2019, включно.

За користування об`єктами «Суборендар» щомісячно вносить суборендну плату в розмірі 1020060,00 грн (пункт 4.1 Договору).

Згідно пункту 6.5 договору зміна власника та/або форми власності об`єкта (об`єктів) не є причиною для припинення цього договору.

Орендоване майно було отримано ТОВ «Автокрай-Україна» згідно з актом від 01.01.2018.

Згідно платіжних доручень №2517 від 31.07.2018 на суму 1092510,00 грн та №2418 від 31.07.2018 на суму 1092510,00 грн, позивачем здійснено переплату за суборенду нежитлового приміщення та асфальтової площадки за вересень та жовтень 2018 року згідно договору №СУ/НА-04 від 29.12.2017.

Враховуючи вказане, ТОВ «Нові Авто» складено та зареєстровано наступну податкову накладну (№273 від 31.07.2018 на загальну суму 2185020,00 грн) на відповідні суми попередньої оплати.

Вказана податкова накладна включена ТОВ «Автокрай-Україна» до складу податкового кредиту та відображена у додатку 5 до Декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року.

Відповідно до інформації, наведеної у газеті «Голос України» від 28.08.2018, ухвалами Голосіївського районного суду міста Києва від 20.04.2018 у справі №752/19045/17 накладено арешт у кримінальному провадженні та передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20.

Отже, перевіркою встановлено, що вказаний об`єкт оренди (актив), який орендар (ТОВ «Нові Авто») передав, а суборендар (ТОВ «Автокрай-Україна») прийняв та відповідно до акта прийому-передачі від 01.01.2018 та 15.05.2018, з серпня 2018 року не належить ТОВ «Нові Авто», а належить АРМА та всі особи (у т.ч. ТОВ «Автокрай-Україна»), які користуються активом зобов`язані з 19.08.2018 здійснити нарахування та оплату орендної плати ТОВ «ЖК Воздвиженка».

При отриманні податкової накладної, зареєстрованої у встановленому порядку в ЄРПН, орендар, з урахуванням правил, встановлених статтею 198 розділу V Кодексу, формує податковий кредит, виходячи із суми податку на додану вартість, нарахованого (сплаченого) у складі вартості послуг з оренди.

При цьому у разі, якщо послуги з оренди призначаються орендарем для використання або починають використовуватися в операціях, що не є його господарською діяльністю, а також в інших випадках, перерахованих у пункті 198.5 статті 198 розділу V Кодексу, орендар зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН у терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за такими товарами/послугами.

У такому ж порядку має бути складена зведена податкова накладна і орендодавцем у випадку, якщо їх вартість не врахована ним при визначенні розміру орендної плати та при цьому окремо не відшкодована (не компенсована) орендарем. Якщо ж комунальні послуги та енергоносії включаються орендодавцем до складу орендної плати або відшкодовуються (компенсуються) орендарем окремо, вони вважаються використаними в господарській діяльності орендодавця, і норми пункту 198.5 не застосовуються.

Таким чином, контролюючий орган дійшов вірного висновку, що ТОВ «Нові Авто» не мало виконувати свої зобов`язання перед ТОВ «Автокрай-Україна», у тому числі надавати в платне користування вказане майно, за право користування яким ТОВ «Автокрай-Україна» сплачено грошові кошти (авансовий платіж). Відповідно, сума податкового кредиту в розмірі ПДВ з вартості послуг (попередньої оплати), що не надавались, не є такою, яка пов`язана з господарською діяльністю підприємства.

З огляду на зазначене, контролюючим органом прийнято правомірно податкові повідомлення-рішення від 18.06.2019 №2 та №2.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.06.2019 №2 на суму 182085,00 грн, суд вказує на таке.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Норми статті 201 Податкового кодексу України регулюють відносини, пов`язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов`язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов`язки учасників податкових відносини, пов`язані із складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов`язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У спірній ситуації, ТОВ «Нові Авто» не мало виконувати свої зобов`язання перед ТОВ «Автокрай-Україна», у тому числі надавати в платне користування вказане майно, за право користування яким ТОВ «Автокрай-Україна» сплачено грошові кошти (авансовий платіж). Відповідно, сума податкового кредиту в розмірі ПДВ з вартості послуг (попередньої оплати), які не надавались такою, що пов`язана з господарською діяльністю підприємства.

Положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, розмір якого залежить від кількості днів прострочення.

Матеріали справи свідчать про відсутність реєстрації податкових накладних (вересень 2018 року та жовтень 2018 року), а тому прийняте контролюючим органом податкове-повідомлення рішення від 18.06.2019 №2 в частині суми 182085,00 грн визнається судом правомірним.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.09.2019 № 2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» (, адреса: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 6.21 літера «І») понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 673 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська