Справа № 640/5910/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 травня 2020 року м. Київ № 640/5910/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокуратура

про зобов`язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить :

стягнути з Офісу Генерального прокурора (), правонаступника Генеральної прокуратури України (), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) вихідну допомогу у сумі 38 622,57 грн (тридцять вісім тисяч шістсот двадцять дві грн. 57 коп).

стягнути з Офісу Генерального прокурора (), правонаступника Генеральної прокуратури України (), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) надбавку за класний чин у сумі 2 200, 00 грн (дві тисячі двісті грн. 00 коп.).

стягнути з Офісу Генерального прокурора (), правонаступника Генеральної прокуратури України (), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою суду від 18.03.2020 залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Окружного адміністративного суду міста Києва документу про сплату судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір". Також в ухвалі суду вказано, що позовна заява ОСОБА_1 не містить вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, законом не передбачено пільг щодо сплати судового збору за подання позову про стягнення вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Таким чином, оскільки вихідна допомога, на переконання суду, не є складовою частиною заробітної плати, пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", також не поширюється й на вимоги позивача про стягнення вихідної допомоги.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, тобто прав, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ.

Предметом позовних вимог про є спір щодо невиплаченої вихідної допомоги, надбавки за класний чин та середній заробіток за весь час затримки при звільненні.

Таким чином, заявлені позовні вимоги не пов`язані з правами позивача як учасника бойових дій, відтак судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

21.04.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить :

Зобов`язати Генеральну прокуратуру України провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за всі невикористані за період роботи в органах прокуратури України дні основної щорічної відпустки, а також додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» та п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягнути з Офісу Генерального прокурора (), правонаступника Генеральної прокуратури України (). на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) вихідну допомогу у сумі 38 622,57 грн (тридцять вісім тисяч шістсот двадцять дві грн. 57 коп.).

Стягнути з Офісу Генерального прокурора (), правонаступника Генеральної прокуратури України (), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) надбавку за класний чин у сумі 2 200, 00 грн. (дві тисячі двісті гри. 00 коп.).

Стягнути з Офісу Генерального прокурора (), правонаступника Генеральної прокуратури України (), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Вказав, що ним не додано доказів сплати судового збору, оскільки він звільнений, як учасник бойових дій, згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (надалі - Закон № 3674-VI).

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» кореспондується із положеннями статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Норми пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в яких йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказують на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 5 березня 2020 року по справі № 805/3967/17-а.

Так, Верховним Судом було зазначено, що у контексті законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D). Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" № 28249/95).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17-а було зазначено, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. При цьому, судом уло враховано, що подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18) та підстави для відступу від неї відсутні.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, підставою для звернення позивача до адміністративного суду з даною позовною заявою є, зокрема, зобов`язання Генеральну прокуратуру України провести розрахунок та виплатити компенсацію за всі невикористані за період роботи в органах прокуратури України дні основної щорічної відпустки, стягнення вихідної допомоги у сумі 38 622,57 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права за захистом яких позивач звернувся до суду не пов`язані саме із статусом учасника бойових дій. При таких обставинах, по цій справі судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах, про що було вказано в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 18.03.2020.

Станом на 29.05.2020 матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві в зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись статтями 14, 44, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій