Справа № 380/1433/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1433/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представник позивача Наконечний О.С.,

представник відповідача Драчук Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола,14б; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги,14) з вимогою: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 1634440.

Ухвалою суду від 19.02.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у підготовчому засіданні за участі сторін.

Ухвалою суду від 19.02.2020 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 1634440 відмовлено повністю.

05 травня 2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 163440 винесена без повного з`ясування обставин справи, без забезпечення можливості ТзОВ «Брайтек Україна» взяти участь в розгляді справи про порушення та надати докази по ній. Стверджує, що висновок постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу щодо порушення ТзОВ «Брайтек Україна» порядку проїзду великовагових/великогабаритних транспортних засобів, оскільки транспортний засіб MAN TGX 18.440 з державним номерним знаком НОМЕР_1 знаходився (та знаходиться на даний момент) в користуванні іншої юридичної особи - ТзОВ «Мітос Груп», водій не є працівником ТзОВ «Брайтек Україна», а застосувати адміністративно-господарські санкції можливо лише до автомобільного перевізника.

Представник відповідача подав відзив на позов від 11.03.2020 за вх. № 13427, в якому заперечує проти позову. Вказує, що оскаржувана постанова винесена відповідно до чинного законодавства та правомірно застосований адміністративно-господарський штраф до позивача за порушення транспортного законодавства. Зокрема зазначає, що водій під час перевірки не надав інспекторам договору тимчасового користування транспортним засобом та не надав жодного зауваження з того приводу, що власник транспортного засобу вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не є перевізником. Також зазначає, що власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір або тимчасовий реєстраційний талон). Враховуючи наведене просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.09.2016 за № 1 039855.

15.10.2019 старшим державним інспектором ВДК, Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області Петрунівим М.Р. та оператором вагового комплексу ОСОБА_1 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 та причіп CUPPERS LVO-12-27-FLS.

За результатами вагового контролю встановлено перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів у результаті чого складено акт від 15.10.2019 № 0011232, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.10.2019 № 0009124 та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 15.10.2019 № 105.

Вказані документи скеровано на адресу позивача листом від 22.10.2019 № 62505/27/24-19 з якого вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» (нараховано плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритним транспортним засобом марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 594, 54 Євро).

02.01.2020 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» в поштовому відділенні отримано лист Управління Укртрансбезпеки у Львівській області від 12.12.2019 № 80197/30/24-19 про надання копії постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 163440.

З постановою від 10.12.2019 № 163440 позивач звернувся до Державної служба України з безпеки на транспорті зі скаргою на вказану постанову та клопотанням про поновлення строку на оскарження, мотивуючи його розбіжністю з відміткою Укрпошти та фактичною датою отримання.

З результатами розгляду скарги Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги та залишено без змін постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 163440.

Позивач не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 163440 оскаржив останню у судовому порядку.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344- ІІІ(далі - Закон № 2344-ІІІ).

У відповідності до статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3 до постанови, одним з яких є Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України «Про автомобільний транспорт».

У відповідності до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі по тексту - Порядок №1567).

У відповідності до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Приписами статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до абзацу 15 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, Правил транспортування тварин затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 № 1402 та за приписами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»,: перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Позивач стверджує, що у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» знаходиться транспортний засіб MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с 27).

Вказаний транспортний засіб, на підставі договору оренди транспортного засобу від 06.05.2019 Товариством надано в оренду для ТОВ «Мітос Груп». Транспортний засіб передано на підставі Акту прийняття-передачі від 06.05.2019, що відповідає ст. 759 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, якими передбачена можливість, уклавши договір оренди, передати орендарю майно в користування за плату (а.с. 28).

У підтвердження виконання позивачем та орендарем транспортного засобу договору оренди транспортного засобу від 06.05.2019, до позовної заяви надано акти надання послуг з травня по листопад 2019 та виписки з банківського рахунку, що підтверджують отримання позивачем доходу від оренти транспортного засобу MAN TGX 18.440 днз НОМЕР_1 .

Окрім того, з тверджень позивача вбачається, що причіп CUPPERS LVO-12-27-FLS на якому здійснювалося перевезення рухомого вантажу також йому не належить.

Дослідивши подані позивачем докази встановлено, що водій транспортного засобу, котрий здійснював перевезення транспортним засобом MAN TGX 18.440, дані про якого відображено в довідці від 15.10.2019 № 0009124 про результати здійснення габаритно-вагового контролю є працівником ТОВ «Мітос Грум», орендаря транспортного засобу MAN TGX 18.440 днз НОМЕР_1 ., що підтверджується наказом про прийняття на роботу від 21.03.2019 (а.с.45).

Стосовно тверджень відповідача щодо недотримання позивачем п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого Постановою КМУ від 7 вересня 1998 № 1388, з якого вбачається, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Суд приходить до висновку, що наведений пункт не передбачає обов`язку власника здійснювати перереєстрацію транспортного засобу при наданні його в оренду іншій особі, такий обов`язок лежить саме на особі, що експлуатує такий транпортний засіб на законній підставі (договорі оренди).

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби. Під час прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень правове становище позивача належним чином не встановлювалося, а відомості які містилися в товарно-транспортній накладній, виданій вантажовідправником, у разі їх оспорення, не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності особи, яка такий документ не видавала (погоджувала).

Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» в даному випадку не було автомобільним перевізником, позивач позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та надати свої пояснення чи додаткові документи, оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Отже, з наведених норм чинного законодавства адміністративно-господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників, а товариство з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» не є перевізником, а тому не може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно положень абзацу 15 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Положення ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу- задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.12.2019 № 1634440.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Брайтек Україна» (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола,14б; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги,14; ) сплачений судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 29 травня 2020 року