Справа № 640/11432/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 травня 2020 року м. Київ № 640/11432/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., ознайомившись із заявою про забезпечення позову у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані»
до Головного управління Держспоживслужби в м. Києві
про визнання протиправними та скасування постанови та рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Держспоживслужби в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 11.03.2020 року №111, винесену Головним управлінням Держспоживслужбив м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) від 11.03.2020 року №04.1-138, прийняте Головним управлінням Держспоживслужби у м. Києві.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу від 11.03.2020 року №111 та дію рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) від 11.03.2020 року №04.1-138, прийнятих Головним управлінням Держспоживслужби в м. Києві до набрання законної сили рішенням у цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову (далі також - заява) позивачем зазначено, що за результатами проведеної перевірки характеристик продукції, відповідачем винесено оскаржувані акти, якими на позивача накладено санкції за введення в обіг продукції, а саме холодильника торгової марки SAMSUNG моделі RB37J5000EF, серійний номер 04HB4EAK9000411P (далі також - «Холодильник»), виробник Samsung Electronacs Co., Ltd. (далі також - Виробник), що начебто не відповідає вимогам технічних регламентів щодо зазначення інформації про імпортера, однак, на переконання позивача, це не відповідає дійсності.

Так, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, оскільки очевидним є те, що після спливу строку, наданого в оскаржуваних актах позивачу на усунення порушень, відповідачем буде здійснено повторну перевірку виконання оскаржуваних позивачем актів, в наслідок чого, відповідачем буде прийнято інші рішення, які позивачу доведеться оскаржувати у суді та вживати додаткових заходів щодо повернення з державного бюджету сплаченого штрафу за постановою про накладення штрафу від 11.03.2020 року №111, винесену Головним управлінням Держспоживслужбив м. Києві у розмірі 17 000 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити та зупинити дію оскаржуваних актів до вирішення спору судом.

На обґрунтування очевидної протиправності дій відповідача та прийнятих ним рішень, вказаних у заяві про забезпечення позову доказів не долучено.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про забезпечення позову долучено платіжне доручення від 19.05.2020 року №1948 про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630, 61 грн.

Дослідивши зміст заяви та позову, системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 11.03.2020 року №111 та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) від 11.03.2020 року №04.1-138, прийняті Головним управлінням Держспоживслужби у м. Києві, дію яких позивач просить зупинити на час розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, наведені позивачем обставини, на думку суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки позовні матеріали не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, на кшталт звернення відповідача до суду з метою стягнення штрафу у судовому порядку, та неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Крім того, у заяві про забезпечення позову позивачем не вказано на очевидну протиправність оскаржуваних ним актів, водночас, підстави протиправності, вказані позивачем у заяві, підлягають встановленню під час розгляду справи по суті, та не можуть бути взяті до уваги судом на цій стадії судового процесу.

З огляду на те, що Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані» у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані» відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повну ухвалу складено 27.05.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна