Справа № 814/1851/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

м. Миколаїв

01.06.2020 р. № 814/1851/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
доГоловного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020
провизнання неправомірним та скасування наказу від 05.06.2015р. № 633/03,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 31.07.2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання неправомірним та скасування наказу від 05.06.2015 р. № 633/03 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Судовий збір присуджено пропорційно до задоволених позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2015 р. постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Судові витрати апеляційним судом не розподілялись.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2016 р. рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

22.05.20 р. позивач подала заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Статтею 87 КАС України (в редакції на дату прийняття постанови від 31.07.2015 р.) було встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6).

Розглянувши заяву позивача та матеріали справи, суд встановив, що ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції позивач не надавала доказів понесення нею витрат на професійну правничу допомогу та не заявляла про їх відшкодування.

Виходячи з наявних у справі на момент винесення рішення матеріалів, суд першої інстанції розподілив судові витрати лише в частині судового збору.

Докази понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач подала лише 22.05.2020 р. разом із заявою про винесення додаткового рішення по справі.

Оскільки на момент ухвалення судового рішення 31.07.2015 р. позивач не заявляла про понесені нею витрати на правничі послуги адвоката та не надавала відповідних доказів про їх понесення, у суду першої інстанції, станом на день винесення рішення, були відсутні підстави стягувати їх з відповідача при ухваленні рішення.

При вирішенні питання про ухвалення додаткового судового рішення суд не може брати до уваги докази, які не були досліджені під час розгляду справи.

Крім того, слід зазначити, що з огляду на положення ч. 6 ст. 94 КАС України, суд першої інстанції рішення, якого скасовано Апеляційною інстанцією в повному обсязі та справа не була повернута на новий розгляд, не уповноважений прийняти рішення щодо розподілу (повернення) витрат на правничу допомогу як складову понесених Позивачем судових витрат, оскільки остаточне рішення по справі було постановлено апеляційною інстанцією.

З огляду на викладене, підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні, а тому заява позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала підписана суддею 01.06.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська