Справа № 560/3497/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3497/19 Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

26 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року (рішення ухвалене суддею Козачок І.С. 18 грудня 2019 року в м.Хмельницький в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з 89 % сум грошового забезпечення, право на які він набув раніше, та з виплатою 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 89% до 70% сум грошового забезпечення, а також щодо виплати підвищення пенсії у неповному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести на користь ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01 січня 2018 року, виходячи з розміру 89 % сум грошового забезпечення, право на які він набув раніше, та з виплатою підвищення пенсії в розмірі 100% за час перерахунку.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, як таке що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки стаття 13 Закону №2262-ХІІ визначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, перерахунок пенсії позивачу здійснено за чинною на час перерахунку пенсії редакцією Закону, а саме у розмірі 70% грошового забезпечення. Виплата перерахованих відповідно до п.1 Постанови КМУ №103 підвищень до пенсій проводилась з 01 січня 2018 року відповідно до п. 2 зазначеної постанови у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. -75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків сум підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Оскільки іншого порядку виплати пенсії, ніж встановлено постановами №103 та №804 законом не передбачено, вважає вимоги позивача необґрунтованими та просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №560/3497/19 до набрання законної сили судового рішення Верховного Суду у справі №160/3586/19.

Колегія суддів зазначає, що на момент розгляду справи, рішення у справі №160/3586/19 від 11.03.2020 року набрало законної сили. А отже, підстави для зупинення провадження у даній справі - відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду законним, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Позивач у клопотанні яке надійшло на адресу суду 25.05.2020 року просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 2003 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з даними пенсійної справи, копії матеріалів якої є у адміністративній справі, на час призначення основний розмір пенсії позивача становив 89% сум грошового забезпечення з урахуванням вислуги, що ніким не заперечується.

Відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з розміру 70% суми грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 12.09.2019 року (а. с.12-14) повідомило, що при перерахунку пенсії позивача було враховане чинне на цей час законодавство, яким обмежений розмір максимальної пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 70% відповідних сум.

Крім того, виплата перерахованого відповідно до п.1 постанови №103 підвищення пенсії проводилась з 01 січня 2018 року відповідно до п. 2 зазначеної постанови у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. -75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків сум підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується частково з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-XII.

Відповідно до статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Вказані зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року, а тому обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70% застосовуються до осіб, пенсії яким призначаються з 01 травня 2014 року.

Так, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII, в редакції чинній на час перерахунку пенсії позивача, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, тоді як Кабінету Міністрів України делеговано визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за вказаним Законом.

При цьому, зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №1166-VII не зазнала.

Отже, зміна розміру пенсії з 80 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ і мала місце після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної ОСОБА_1 пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при призначенні такої відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Така позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 жовтня 2019 року за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70 відсотками грошового забезпечення, оскільки дане обмеження не стосується позивача, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена раніше і виплачувалась. А дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи із розрахунку 70% грошового забезпечення є неправомірними.

З метою належного захисту прав позивача суд першої інстанції цілком обґрунтовано зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року виходячи із розміру 89% сум грошового забезпечення, право на які він набув раніше.

Окрім того, пунктом 2 Постанови №103 постановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - 75 відсотків; з 01.01.2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

В силу приписів ч. 3 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, отримуючи пенсію відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Слід зазначити, що пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року, як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин (здійснення перерахунку та проведення виплат у відсотковому відношенні до перерахованих сум) Постанова №103 була чинною та не скасованою.

Колегія суддів зазначає, що саме Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями у відповідності до ст.63 Закону № 2262-XII встановлювати умови, порядок та розміри перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відтак позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 05.03.2019 р.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 р. (справа №160/3586/19).

Відтак, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18 може мати наслідком визнання протиправними дій відповідача, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною Постанови №103, є помилковим, оскільки спір у цій справі виник після набрання законної сили зазначеним судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права на отримання 100 % підвищення пенсії з 01.01.2018 р. по 04.03.2019 р., оскільки таке право в позивача виникло лише з 05.03.2019 р.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вказане рішення суду першої інстанції підлягає до змінив частині дати проведення перерахунку пенсії позивача у 100% розмірі перерахованої пенсії.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини судового рішення в такій редакції :

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести на користь ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01 січня 2018 року, виходячи з розміру 89 % сум грошового забезпечення, право на які він набув раніше, та з виплатою підвищення пенсії в розмірі 100% проведеного перерахунку з 05 березня 2019 року".

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 травня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.