Справа № 620/1032/20
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/1032/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (надалі також - ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 22.11.2019 № 0-2524, № 0-2524 та № 0-2524, як такі, що суперечать вимогам п.3.3.1, п.5.3.1, п. 6.2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого 69 сесією Ніжинської міської ради від 08.07.2015 (зі змінами і доповненнями, прийнятими рішенням Ніжинської міської ради від 21-26 січня 2016 року № 4-6/2016) без врахування дійсних обставин справи та фактів, що стосуються дійсних розмірів будинку позивача, призначення приміщень та прибудов, які відносяться до його складу, невірного визначення в даному випадку позивача, особи з інвалідністю 2 групи, як суб`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними та протиправними, винесені всупереч вимогам нормативно-правових актів, якими регулюються відносини з визначення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2018 роки, з урахуванням особливостей, встановлених відповідними рішеннями Ніжинської міської ради в зазначений період. Крім того, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, які мають безпосереднє відношення до визначення вихідних даних та проведення розрахунків розмірів податкового зобов`язання, чим грубо порушуються законні майнові права та інтереси позивача. Позивач зазначає, що є особою з інвалідністю 2 групи та згідно технічного паспорту власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 462,9 кв.м, а тому вважає, що не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі до суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

09.04.2020 представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому ГУ ДПС у Чернігівській області просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що ГУ ДПС у Чернігівській області правомірно, у відповідності до вимог Податкового кодексу України винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки позивач є власником нерухомості, яка в своє чергу є об`єктом оподаткування.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи позивач є особою з інвалідністю другої групи (а.с.7).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 позивач є власником вказаної будівлі (а.с.11-14).

Згідно наявних в матеріалах справи договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого 22.12.2000 приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу та листа Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24.06.2019 № 34-403 ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 510 кв.м, що (а.с.44, 60).

Згідно наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстрація права власності за позивачем на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 510 кв.м відсутня (а.с.71-75).

Як слідує з матеріалів справи 22.11.2019 ГУ ДПС у Чернігівській винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

№0-2524 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на суму 5270,85 грн (а.с.8);

№ 0-2524 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 6120,00 грн (а.с.9);

№ 0-2524 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 7120,24 грн (а.с.10).

Вказані податкові повідомлення-рішення позивачем отримані особисто 03.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.47).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (надалі також - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п.266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України платники податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).

Відповідно до п.п.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Статтею 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла станом на 01.01.2019) (надалі також - Закон № 1952) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно зі статтею 12 Закону № 1952 державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Слід зазначити, що Порядок про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (надалі також - Порядок) визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п.12 Порядку в електронній формі у Державному реєстрі прав також зберігаються електронні копії надісланих у передбачених законом випадках державним реєстратором у паперовій формі запитів та відповідей на них, що виготовлені шляхом сканування, та у разі використання інформації з наявних у державного реєстратора паперових носіїв інформації (реєстрових книг, реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), - виготовлені шляхом сканування копії документів, що містять таку інформацію.

Згідно з п.п. 266.4.2 п.266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 ст.266 ПК України (у редакції, що діяла в 2016 році) встановлено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 ст.266 ПК України (у редакції, що діяла в 2017-2018 роках) встановлено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до п.п.266.7.3 266.7 ст.266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до п.п. «а» 266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.п.266.10.3 п.266.10. ст. 266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 ст.102 ПК України.

Таким чином, ГУ ДПС у Чернігівській області відповідно до вимог ст. 266 ПК України та рішення Ніжинської міської ради (69 сесія 6 скликання) від 08.07.2015 «Про затвердження місцевих податків» зі змінами та доповненнями (а.с.42-43) сформовані податкові повідомлення-рішення від 22.11.2019 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

В зазначеному вище рішенні Ніжинської міської ради вказано, що від сплати податку звільняються: особи з інвалідністю першої та другої групи на один об`єкт житлової нерухомості та учасники АТО, члени сімей учасників АТО за період перебування в зоні проведення АТО,

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України судом були витребувані докази у Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» та Центра надання адміністративних послуг Ніжинської міської ради.

На виконання вказаної вимоги суду надано договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідчений 22.12.2000 приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу щодо придбання ОСОБА_1 саме нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 510 кв.м (а.с. 60).

Також згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстрація права власності за позивачем на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 510 кв.м відсутня (а.с.71-75).

Таким чином, посилання позивача, як на доказ наявності у нього житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 462,9 кв.м на технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду не приймається судом до уваги, оскільки вказаний факт спростовано наданими правовстановлюючими документами.

А отже, оскільки позивач є власником нежитлової будівлі, він не звільняється від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 510 кв.м., як наслідок оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що скасуванню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 27.05.2020.

Суддя О.М. Тихоненко