Справа № 420/1065/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1065/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЄС ГРУП"(Військовий узвіз,буд.5/1, приміщення 1Н, м.Одеса, 65082) до Першого Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул..Ген.Петрова,1, м.Одеса, 65065) про визнання протиправною та скасування постанови Першого Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження №60953310 від 15.01.2020 року, винесену при примусовому виконанні постанови №ОД1059/1742/НП/СПТД-ФС від 07.11.2019 року, виданої Головним управлінням Держпраці в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЄС ГРУП" до Першого Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за результатом якого позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2020 року, виконавче провадження № 60953310, винесену при примусовому виконанні постанови № ОД1059/1742/НП/СПТД-ФС від 07.11.2019 року, виданої Головним управлінням Держпраці в Одеській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Місцезнаходженням Позивача та місцезнаходженням його майна є м. Одеса Військовий узвіз, буд. 5/1, приміщення 1Н, тобто Приморський район міста Одеси.

У додатку № 6 до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.07.2017 року № 354/03-06 визначено дислокацію дільниць Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до яких відноситься і Військовий узвіз, тобто місцезнаходження Позивача.

Отже, Головне управління Держпраці в Одеській області мало звернутися з заявою про примусове виконання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), і державний виконавець саме цього відділу державної виконавчої служби мав право та повноваження відкрити виконавче провадження.

На думку позивача, при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець не мав повноважень на її винесення, адже відповідними повноваженнями були наділені виключно державні виконавці Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гм. Одеса).

У подальшому державний виконавець не вчинив жодних дій, направлених на те, щоб припинити порушення вимог законодавства.

Крім того, позивач зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови було порушено право позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Позивач вважає рішення державного виконавця, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2020 року, виконавче провадження № 60953310 протиправною і такою, що підлягає скасуванню, а тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Від відповідача за вх.№12210/20 від 17.03.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що на момент відкриття виконавчого провадження ТОВ «ДЄС ГРУП» здійснювало свою підприємницьку діяльність за адресою: м.Одеса, вул.Варненська, 21, що підтверджується актом державного виконавця від 28.02.2020 року, копією договору оренди нежитлових приміщень №13/19 від 30.11.2019, листом підприємства об`єднання громадян «Одеське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих до ТОВ «ДЄС ГРУП» від 26.02.2020, в якому повідомляється про розірвання договору оренди нежитлових приміщень №13/19 від 30.11.2019.

Від представника позивача за вх. №14193/20 від 01.04.20 надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце призначення судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі положень ч.9 ст.205 КАС України, суд ухвалив рішення розглянути цю справу в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.01.2020 року на примусове виконання до Відділу надійшла заява стягувача разом з оригіналом виконавчого документа, а саме постановою Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД1059/1742/НП/СПТД-ФС від 07.11.2019 року про стягнення з ТОВ «ДЄС ГРУП» на користь Головного управління Держпраці в Одеській області штрафу у розмірі 417 300, 00 грн.

10.01.2020 державним виконавцем Відділу Зайченком Богданом Віталійовичем на підставі п.2 ч.4 ст.4 Закону №1404-VII було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувача без прийняття до виконання.

15.01.2020 року постановою начальника Відділу в порядку ч.3 ст.74 Закону №1404-VII скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 10.01.2020 року у виконавчому провадженні №60953310 та зобов`язано державного виконавця провести дії в порядку встановленому Законом.

15.01.2020 Державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60953310, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 41730, 00 грн. №60953310, постанову про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269, 0 грн. №60953310

Позивач вважає дане рішення державного виконавця, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2020 року, виконавче провадження № 60953310 (далі - оскаржувана постанова) протиправною і такою, що підлягає скасуванню, що і зумовило звернутися до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку суд виходить з наступного.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої Закону).

Згідно частин першої, другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено судом, відповідно до постанови ГУ Держпраці в Одеській області (стягувача) від 07.11.2019 року про накладення штрафу уповноваженими особами №ОД1059/1742/НП/СПТД-ФС, адреса реєстрації :65007, Одеська область, місто Одеса, вулиця Генерала Цвєтаєва будинок, 3/5, офіс 3; адреса здійснення підприємницької діяльності: м.Одеса, вулиця Варненська, будинок 21 на території навчально-виробничого об`єднання УТОС.

Крім того, відповідно до договору №13/19 між ПОГ «Одеське учбово-виробничим підприємством» УТС та позивачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень від 30.11.2019 року за адресою: м.Одеса, вулиця Варненська, будинок 21. Договір набуває чинності з 01 грудня 2019 року і діє до 31 грудня 2020 року.

Позивачем було подано до матеріалів справи, як доказ, витяг є ЄДР, станом на 21.02.2020 року, відповідно до якого місцезнаходження юридичної особи - Польський узвіз, будинок 5/1, приміщення 1Н, м.Одеса, Одеська область, 65082.

З урахуванням вищевикладеного, на момент відкриття виконавчого провадження ТОВ «ДЄС ГРУП» здійснювало свою підприємницьку діяльність за адресою: м.Одеса, вул.Варненська, 21, що підтверджується актом державного виконавця від 28.02.2020 року, копією договору оренди нежитлових приміщень №13/19 від 30.11.2019, листом підприємства об`єднання громадян «Одеське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих до ТОВ «ДЄС ГРУП» від 26.02.2020, в якому повідомляється про розірвання договору оренди нежитлових приміщень №13/19 від 30.11.2019.

Таким чином, оскаржуване рішення було прийнято державним виконавцем відповідно до закону, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено Законом України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати, які підлягають відшкодуванню у відповідності зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЄС ГРУП"(Військовий узвіз,буд.5/1, приміщення 1Н, м.Одеса, 65082) до Першого Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул..Ген.Петрова,1, м.Одеса, 65065) про визнання протиправною та скасування постанови Першого Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження №60953310 від 15.01.2020 року, винесену при примусовому виконанні постанови №ОД1059/1742/НП/СПТД-ФС від 07.11.2019 року, виданої Головним управлінням Держпраці в Одеській області.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.