Справа № 1940/1880/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 1940/1880/18 пров. № А/857/3139/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 1940/1880/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Імекс" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції - Осташ А.В., час ухвалення рішення - 25.02.2019 року, місце ухвалення рішення - м. Тернопіль, дата складання повного тексту рішення - 05.03.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Імекс" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Тернопільській області від 13.06.2017: - № про збільшення грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість на суму 2481353 та за штрафними санкціями на суму 620338,25 грн; - № про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 33969 грн; - № про збільшення грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями з податку на прибуток приватних підприємств на суму 2263790,00 грн.

Свій позов мотивує тим, що висновки контролюючого органу щодо порушень ним вимог податкового законодавства, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам, оскільки реальність господарських операцій з контрагентами підтверджується первинними документами.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року позов задоволено. Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що операції позивача з ПП "Компанія Фотоніка" (код за ), ТОВ "Нафта Торг-ЛТД" (код за ), ТОВ "БК Оптима" (код за ), ПП "Аква-Медікум" (код за ), ТОВ "Профі Хаус" (код за ) не містять розумних економічних дій, господарська діяльність вказаних суб`єктів господарювання є такою, що не відбулася та не спрямована на реальне настання правових наслідків, а діяльність перелічених контрагентів є такою, що спрямована виключно на формування податкового кредиту та зменшення податкових зобов`язань та об`єкта оподаткування податком на прибуток суб`єктів господарювання в тому рахунку і позивача. Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області задоволено частково; рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 1940/1880/18 змінено в частині викладених в ньому мотивів, у решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 1940/1880/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2020 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області задоволено частково, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до цього суду.

25.05.2020 року та 26.05.2020 року на адресу суду надійшли клопотання сторін про відкладення розгляду справи, які мотивовані забезпеченням заходів карантину.

При цьому, клопотання сторін про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України на території України карантину з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції, на думку апеляційного суду, необхідно відхилити, оскільки відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів

Крім того, виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень відповідача викладених у відзиві на апеляційну скаргу та апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій з контрагентами, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ПП "Імекс" () зареєстровано Тернопільським міським управлінням юстиції від 24.01.2003 як юридична особа. Керівник - Нижник Роман Юрійович . Директор - Слободян Андрій Васильович . На податковий облік позивача взято 18.02.2003 року. У періоді, який перевірявся, ПП "Імекс" було зареєстроване як платник ПДВ, згідно свідоцтва від 01.05.2014 року.

Головним Управлінням ДФС у Тернопільській області на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.04.2017, проведено позапланову невиїзну документальну перевірку фінансово - господарської діяльності ПП "Імекс" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року по взаємовідносинах із: ПП "Компанія Фотоніка" (код за ), ТОВ "Нафта Торг-ЛТД" (код за ), ТОВ "БК Оптима" (код за ), ПП "Аква-Медікум" (код за ), ТОВ "Профі Хаус" (код за ) за результатами якої складено акт від 03.05.2017 №1849/14-01/32295469 (том 1, аркуш справи 14-47).

Згідно акту перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем: - п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755 - IV із наступними змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 на суму 2263790 грн.; - п.198.3, п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010р року №2755 - IV із наступними змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок, на додану вартість всього на суму 2481353 грн., в тому числі за травень 2015 року на суму 41620 грн., за липень 2015 року на суму 207024 грн., за серпень 2015 року на суму 165471 грн., та за вересень 2015 року на суму 1983421 грн., за жовтень 2015 року на суму 63350 грн., за листопад 2015 року на суму 20467 грн., та завищено від`ємне значення всього на суму 33969 грн., в тому числі за грудень 2015 року на суму 33969 грн. (том 1, аркуш справи 46).

Зміст виявленого відповідачем порушення полягає в тому, що діяльність позивача з ПП "Компанія Фотоніка" (код за ), ТОВ "Нафта Торг-ЛТД" (код за ), ТОВ "БК Оптима" (код за ), ПП "Аква-Медікум" (код за ), ТОВ "Профі Хаус" (код за ) не містять розумних економічних дій, господарська діяльність вказаних суб`єктів господарювання є такою, що не відбулася та не спрямована на реальне настання правових наслідків, а діяльність перелічених контрагентів є такою, що спрямована виключно на формування податкового кредиту та зменшення податкових зобов`язань та об`єкта оподаткування податком на прибуток суб`єктів господарювання в тому рахунку і позивача.

На підставі складеного акту відповідачем 13.06.2017 року винесено податкові повідомлення-рішення: - № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на суму 2481353 грн. та за штрафними санкціями на суму 620338,25 грн. (том 1, аркуш справи 50); - № про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 33969 грн. (том 1, аркуш справи 48); - № про збільшення грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями з податку на прибуток приватних підприємств на суму 2263790 грн (том 1, аркуш справи 49).

Щодо правовідносин позивача- ПП «Імекс» з контрагентом -Приватне підприємство "Компанія Фотоніка", то судом встановлено наступне.

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, нарахованих зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями -рішеннями, позивачу за операціями з Приватним підприємством "Компанія Фотоніка" нараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 680 504 грн (а.с. 130,131 т.3).

У період 2015 року позивачем та Приватним підприємством "Компанія Фотоніка" укладено три договори поставки: від 30.07.2015 року за № 3007/3 (том 1, аркуш справи 191-192); від 30.07.2015 за № 1709 (а.с. 183 т.2); від 29.09.2015 року за № 2909 (том 1, аркуш справи 203-207). Предметом вказаних договорів була поставка Приватним підприємством "Компанія Фотоніка" товару та обладнання для позивача.

Вказаними договорами не визначено умов та порядку транспортного переміщення товарів та обладнання від Приватного підприємства "Компанія Фотоніка" до позивача.

На підтвердження обставин, щодо виконання названих договорів позивачем до перевірки надано: - видаткові накладні: №49 від 06.08.2015, №50 від 06.08.2015року; №68 від 18.09.2015; №69 від 22.09.2015; №76 від 29.09.2015; №77 від 29.09.2015; №83 від 30.09.2015; №84 від 30.09.2015; №89 від 30.09.2015; №55 від 31.08.2015; №56 від 31.08.2015; №54 від 31.08.2015, №90 від 30.09.2015 (том 1, а.с.193-202, 208-210); - акти приймання-передачі майна від 22.09.2015 (том 1, а.с.202), від 29.09.2015, від 30.09.2015 (том 1, а.с.211-212); - титульну сторінку паспорту виробу 621.96.00.00 ПС блочний вузол обліку витрат газу DN-200/100 PN-64 (том 1, а.с.213); - титульну сторінку паспорту виробу 624.96.00.00 ПС вимірювальний комплекс на базі турбінного лічильника газу DN-150, PN-64 (том 1, а.с.214); -податкові накладні: №3 від 06.08.2015, №26 від 30.09.2015, №25 від 30.09.2015, №24 від 30.09.2015, №21 від 30.09.2015, №9 від 31.08.2015, №18 від 29.09.2015, №20 від 29.09.2015, №8 від 31.08.2015 (том2, а.с.106-118), №7 від 31.08.2015, №5 від 18.09.2015, №8 від 18.09.2015, №7 від 22.09.2015 (том 2, а.с.120-123). -розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №2 від 06.08.2015, та №8 від 31.08.2015 (том 2, а.с.119, 124).

Відповідно до даних акту перевірки від 03.05.2017 року №1849/14-01/32295469 (а.с.42, 43 т.1) виписані ПП "Компанія Фотоніка" податкові накладні на загальну суму з ПДВ 7637714,72 грн, у т.ч. ПДВ (20%) - 1272952,46 грн.

Відповідно до даних акту перевірки (а.с. 29-32 т.1) Приватне підприємство "Компанія Фотоніка" (Код 39509193) зареєстроване Пустомитівським районним управлінням юстиції Львівської області 25.11.2014 року №0035692. Вид економічної діяльності - «Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель». Керівник - Берчук Андрій Володимирович з 20.11.2014 року. Місце знаходження юридичної особи- АДРЕСА_1 .

Вказані обставини також підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с. 132-135 т.3).

За даними названого акту перевірки, підтвердженим фінасовим звітом ПП "Компанія Фотоніка" станом на 31.12.2015року основні фонди у названого суб`єкта господарювання -відсутні (а.с.148 т.3).

Відповідно до податкового розрахунку форма 1 ДФ ПП "Компанія Фотоніка" за 3 квартал 2015року у періоді складання перелічених первинних документів загальна кількість найманих працівників Приватного підприємства "Компанія Фотоніка" становила -2 чоловік. Осіб які працювали за цивільно-правовими договорами - 0 осіб (а.с. 146 т.3).

Щодо правовідносин позивача- ПП «Імекс» з контрагентом - ТОВ «Профі Хаус» судом встановлено таке.

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, нарахованих зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями -рішеннями, позивачу за операціями з ТОВ «Профі Хаус» нараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 40067грн, з податку на додану вартість у розмірі у розмірі 41620 грн- основний платіж та 10405 -штрафна санкція (а.с. 130,131 т.3).

В травні 2015 року у м. Києві між ПП "Імекс" в особі Слободяна Андрія Васильовича (покупець) та ТОВ "Профі Хаус" () в особі Морозова Юрія Івановича , (продавець) укладено договір купівлі - продажу №б/н від 19.05.2015 року. Предметом вказаного договору є продаж у власність покупця належного продавцю обладнання, за переліком визначеним додатком №1 (згідно Додатку №1 обладнання - Блок обліку газу DN150 PN6,3 типу УГГ-Б-1-150-6,3-2-2/150-1-1, 1 штука, Блочний вузол очистки газу БПГ-ФСГ-150-6,3/LS-1-1, 2 штуки). Умови та порядок транспортного переміщення обладнення від продавця до покупця умовами даного договору не визначено (том 1, а.с.147, 149-150).

На підтвердження обставин щодо фактичного виконання названого договору купівлі-продажу до перевірки та вході розгляду справи надано: акт приймання-передачі майна від 28.05.2015 року (том 1, а.с.151); акт приймання-передачі майна від 19.05.2015 (том 1, а.с152); видаткова накладна №58 від 19.05.2015 (том 1, а.с.153); видаткова накладна №199 від 28.05.2015 (том 1, а.с.154); акт звіряння за 2015 рік (том 1, а.с.148).

Дослідивши надані позивачем копії актів приймання-передачі майна від 28.05.2015 року (том 1, а.с.151), від 19.05.2015 (том 1, а.с152), видаткові накладні №58 від 19.05.2015 (том 1, а.с.153), №199 від 28.05.2015 (том 1, а.с.154) складені від імені ТОВ "Профі Хаус", колегією суддів встановлено, що перелічені первинні документи не місять відомостей щодо їх підписання зі сторони покупця.

Відповідно до даних акту перевірки позивача (том 1, а.с.21-23), підтверджених витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців (а.с. 1-4 т.4), ТОВ «Профі Хаус» зареєстровано Державною адміністрацією Печерського району в місті Києві 07.10.2014 р. № 0051122. Податкова адреса суб`єкта господарювання: 67806, Одеська обл. Овідіопольський район, смт. Авангард, буд.3.

Засновником ТОВ «Профі Хаус» є ТОВ «Баланс Компані» () податкова адресам. Київ, Печерський район, проф. Лаболаторний буд. 1, кв. блок 140, а відповідальна фінансово-господарську діяльність суб`єкта господарювання (директором, головним, бухгалтером) був : Карниш Михайло Вікторович (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Статутний капітал ТОВ «Профі Хаус» складає 1000 грн. Основний вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля.

За даними названого акту перевірки (том 1, а.с.21-23) за відомостями бази даних ДФС свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульовано. Декларації з податку на прибуток за 2015 р., 2016 р. до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві ТОВ «Профі Хаус» не подані. Остання податкова декларація з податку на додану вартість подана ТОВ «Профі Хаус» до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві за вересень 2015 року (реєстраційний № від 16.10.2015 року). У відповідності до даних податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форма (1-1 ДФ) ТОВ «Профі Хаус» до фіскальних органів не подавалась.

Також з даних акту перевірки вбачається, що в ході аналізу показників, що містяться у що містяться в системі «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено відсутня реєстрація податкових накладних від контрагентів постачальників на ТОВ «Профі Хаус» з номенклатурою, об`ємом - кількістю товару, зазначеного ТОВ «Профі Хаус» в зареєстрованих травні - червні 2015 року податкових накладних виписаних для ПП «Імекс», в тому числі з наступною номенклатурою товару: блок обліку газу DN150 PN6,3 типу УГГ-Б-1-150- 6,3-2-2/150-1-1, блочний вузол очистки газу БПГ-ФСГ-150-6,3/Ь8-1-1.

Також даним аналізом встановлено, що ТОВ «Профі Хаус» відобразило придбання товарів і послуг (бітуму, емалі, присадок, карбіду, тальку, індустріальної оливи, гумової суміші, ламп, сала, м`яса (яловичина, свинина), канцелярії (ручки, конверти, папір, коректори), прального порошку, мінеральної води, чаю, поліетилену, профілю алюмінієвого, послуг по обслуговуванню кондиціонерів, комутаторів, маркетингових послуг з інформування відвідувачів, транспортно-експедиційних послуг, консультаційно-психологічних послуг) протягом вказаного періоду на загальну суму 58577719,37 грн. (9762953,18 грн. ПДВ), натомість реалізувало товари і послуги на загальну суму 58353588 грн. (9725598 грн. ПДВ). Водночас в ході зазначеного аналізу встановлено обставини щодо підміни товару в ланцюгах постачання, відмінність від товарів, що були придбані (перебували на балансі) та в подальшому реалізовані контрагентам), так зокрема за операцією з ПП «Імекс» відсутня інформація про придбання згаданого вище блоку обліку газу, блочного вузла очистки газу чи інших товарів за відповідним маркування.

Щодо правовідносин позивача- ПП «Імекс» з контрагентом - ТОВ "Нафта Торг-ЛТД", судом встановлено наступне.

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, нарахованих зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями -рішеннями, позивачу за операціями з ТОВ "Нафта Торг-ЛТД" нараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 680504грн (а.с. 130,131 т.3).

28 серпня 2015 року у м.Києві між ПП "Імекс" в особі Слободяна Андрія Васильовича (покупець) та ТОВ "Нафта Торг - ЛТД" () в особі Білоуса Сергія Олеговича (продавець) укладено договір поставки №2808 від 28.08.2015 р. Предметом вказаного договору є поставка обладнання ТОВ "Нафта Торг - ЛТД" для позивача. Умов та порядку транспортного переміщення товарів та обладнання від ТОВ "Нафта Торг - ЛТД" до позивача договором не визначено (том 1, а.с.155-156).

На підтвердження фактичного виконання вказаного договору купівлі-продажу в ході перевірки та в ході розгляду даної справи надано: акт приймання - передачі майна від 04.09.2015 до договору поставки №2808 від 28.08.2015 (том 1, а.с.162); видаткову накладну №8 від 04.09.2015 на суму 2268348,22 грн., в тому числі ПДВ 378058,04 грн. (том1, а.с.158); видаткову накладну №9 від 04.09.2015 на суму 4536696,42 грн., в тому числі ПДВ 756116,07 грн. (том 1, а.с.159); товарно-транспортну накладну №0009 від 04.09.2015 (том 1, а.с.160-161).

Дослідивши надані позивачем копії видаткової накладної №8 від 04.09.2015 (том 1, а.с.158), товарно-транспортної накладної №0009 від 04.09.2015 (том 1, а.с.160-161), складених від імені ТОВ "Нафта Торг - ЛТД", колегією суддів встановлено, що видаткова накладна №8 від 04.09.2015 не містять відомостей щодо її підписання зі сторони покупця. Товарно-транспортна накладна №0009 від 04.09.2015 в свою чергу не містить ідентифікаційних даних особи відповідальної за фактичний відпуск обладнання (вантажовідправника) для позивача.

Відповідно до даних акту перевірки (том 1, а.с.16-17) ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» (код 39437391) зареєстровано Державною адміністрацією Шевченківського району в місті Києві від 10.10.2014 р. N1 051209.

Податкова адреса суб`єкта господарювання: 04053 , м.Київ, Шевченківський р-н, вул.Смірнова-Ласточкіна, буд.14 кв. 16/10.

Статутний капітал ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» складає 1500000 грн.

Основний вид діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

На час проведеної перевірки діяло свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2014 року №200193859, індивідуальний податковий номер - 90.

Остання податкова декларація з податку на додану вартість подана ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві за грудень 2016 року (реєстраційний № від 20.01.2017 року).

Декларація з податку на прибуток за 2016 р. до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» не подана.

Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві у 2015 році не подавало.

Чисельність працюючих на підприємстві відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, поданих TOB «Нафта Торг - ЛТД» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві становила в 2015 роді - 1 особа за вересень 2015р.

Інформація щодо власних та орендованих складських приміщень та наявності власного чи орендованого транспорту - відсутня.

Також з даних акту перевірки вбачається, що в ході аналізу показників, що містяться у що містяться в системі «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено протягом січня 2015р. - травня 2016 р. відсутня реєстрація податкових накладних від контрагентів постачальників на ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» з номенклатурою, об`ємом - кількістю товару, зазначеного ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» в зареєстрованих серпні - вересні 2015 року податкових накладних (розрахунках коригування) виписаних для ПП «Імекс», в тому числі з наступною номенклатурою товару: блок обліку газу УУГ-Б-1-150-6,3-2-2/150-1-1.

Також даним актом встановлено, що ТОВ «Нафта Торг - ЛТД» відобразило придбання товарів і послуг протягом вказаного періоду на загальну суму 47 260 132,68 грн. (9 958 160,71 грн. ПДВ), натомість реалізувало товари і послуги на загальну суму 48 508 677,61 грн. (9701735,52 грн. ПДВ), при тому, що незважаючи на його основний вид діяльності - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, проводилась торгівля різноманітними товарами, а у електронному реєстрі податкових накладних відсутня інформація про їх придбання, тобто наявна «пересортиця» (підміна товару в ланцюгах постачання, відмінність від товарів, що були придбані (перебували на балансі) та в подальшому реалізовані контрагентам), як у випадку із ПП «Імекс», де відсутня інформація про придбання згаданого вище блоку обліку газу чи інших товарів за відповідним маркування.

Транспортування проводилось транспортом ПП «Імекс» відповідно до товарно -транспортної накладної №0009 від 04.09.2015р. із пунктом навантаження м. Київ, пунктом розвантаження м. Тернопіль автомобілем Mercedes Benz з державним номером реєстрації НОМЕР_2 директором Слободяном А.В. особисто.

Проте, в наданій до перевірки товарно - транспортній накладній, відсутнє чітке визначення адрес за якими проводилося завантаження та розвантаження товару, маса вантажу, супровідні документи на вантаж, відсутні ідентифікаційні дані особи відповідальної за фактичний відпуск обладнання (вантажовідправника) для позивача..

Щодо правовідносин позивача- ПП «Імекс» з контрагентом - ПП "Аква-Медікум", судом встановлено наступне.

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, нарахованих зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями -рішеннями, позивачу за операціями з ПП "Аква-Медікум" нараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 47745грн та грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 20467грн -основний платіж та 5116,75 грн -штрафна санкція (а.с. 130,131 т.3).

З матеріалів справи вбачається, що в період 2015 року ПП «Імекс» (замовник) та ПП "Аква-Медікум" (виконавець) укладено договір від 02.11.2015 № 02/11/15. Предметом якого є виконання ПП "Аква-Медікум" будівельно-монтажні роботи за завданням ПП "Імекс" з використанням своїх матеріалів та установок (том 1, а.с.215-217).

На підтвердження обставин щодо фактичного виконання названого договору укладення договору в ході перевірки та вході розгляду даної справи надано: акт приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року виконало будівельних робіт на ГРС Щорс для ПП "Імекс" на суму 133 490,16 грн. (том 1, а.с. 218); акт приймання виконання будівельних робіт за листопад 2015 року виконало будівельних робіт на ГРС Багрин для ПП "Імекс" на суму 106 145,15 грн. (том 1, а.с. 221); видаткову накладну № 89 від 15.12.2015 до договору № 02/11/15 від 02.11.2015 про відпуск монтажної катушки 18D DN159 PN63 (том 1, а.с.220); видаткову накладну № 81 від 30.11.2015 до договору № 05/10/15 від 05.10.2015 про відпуск лічильника газового РГК-65 (том 1, а.с.222); податкові накладні: від 30.10.2015 №4, від 15.12.2015 №6, від 30.11.2015 №23, №22, 21 (том 2, а.с.130-134); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (том 1, а.с.219).

Дослідивши довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (том 1, а.с.219), колегією суддів встановлено, що вказана довідка не містить відомостей щодо її підписання зі сторони замовника та не містить ідентифікаційних даних щодо особи, яка підписала її зі сторони підрядника.

Відповідно до даних акту перевірки (том 1, а.с.27-29) ПП "Аква-Медікум" () зареєстровано Городоцьким районним управлінням юстиції Львівської області 20.03.2002 року № 17556.

Взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 22.03.2002 року № 9732.

Податкова адреса суб`єкта господарювання: 81115 Львівська обл. Городоцький район с. Суховоля, вул. Липова буд. 9 корп. Б.

Статутний капітал ПП "Аква-Медікум" складає 100,00 гривень.

Основний вид діяльності: будівництво житлових і нежитлових будівель.

На час проведення перевірки діяло свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 22.05.2015 року N200219946, індивідуальний податковий номер - 04.

Остання податкова декларація з податку на додану вартість подана ПП "Аква-Медікум" до ДПІ у Городоцьку ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області за червень 2015 року (реєстраційний N від 12.07.2016 року).

Декларації з податку на прибуток за 2015 р. подана до Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області (реєстраційний N від 08.02.2016 року), Декларація з податку на прибуток за 2016 р. Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не подано.

Відповідно до фінансового звіту ПП "Аква-Медікум" станом на 31.12.2015року інформація про основні фонди (рухоме та нерухоме майно) - відсутня (а.с. 211 т.3).

Відповідно до даних акту перевірки позивача та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.189 -192 т.3) вбачається, що засновники, директором ПП "Аква- Медікум" () є ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ) податкова адреса АДРЕСА_3 .

У відповідності до даних податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форма (1- ДФ) поданих ПП "Аква-Медікум" до фіскальних органів за 2-3 картали кількість найманих працівників 2015року - 2 особи, за 4 квартал 2015року, загальна кількість найманих працівників на ПП "Аква-Медікум" становила 5 осіб. За цивільно-правовими договорами -0 осіб (а.с. 208-210 т.3)

Щодо правовідносин позивача- ПП «Імекс» з контрагентом - ТОВ "БК "Оптима", судом встановлено наступне.

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, нарахованих зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями -рішеннями, позивачу за операціями з ТОВ "БК "Оптима" нараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 362083грн та грошове зобов`язання з податку на додану вартість: за липень 2015року у розмірі 207024грн -основний платіж та 51756 грн -штрафна санкція; за жовтень 2015року 63350грн- основний платіж та 15838грн.-штрафна санкція (а.с. 130,131 т.3).

У період 2015 року позивачем в особі Слободяна Андрія Васильовича (покупець) та ТОВ "БК "Оптима" () в особі ОСОБА_7 (продавець) укладено два договори поставки: №30715ОП-ІМ від 13.07.2015 на суму 1259304 грн. (том 1, а.с.163-165); №27-08 від 27.08.2015 на суму 766166,69 грн. (том 1, а.с.170-172). Предметом вказаних договорів була поставка ТОВ "БК "Оптима" товару та обладнання для позивача (блочний вузол очистки газу БПГ-ФСГ-150-6,3/LS-1-1 та блочний вузол підготовки газу БПГ-ФСГ-200-6,3/LS-1-1. Умови та порядок транспортного переміщення товарів та обладнання від ТОВ "БК "Оптима" до позивача переліченими договорами не визначено.

Окрім зазначеного позивачем та ТОВ "БК "Оптима" від 10.10.2015 №1010 (том 1, а.с.177-179), предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт ТОВ "БК "Оптима" за завданням ПП "Імекс" з використанням своїх матеріалів та установок.

На підтвердження обставин щодо фактичного виконання робіт за вказаними договорами в ході проведеної перевірки та в ході розгляду справи в суді надано: видаткову накладну № 19 від 13.07.2015 (том 1, а.с.167); ТТН № 0019 від 13.07.2015 (том 1, а.с.168-169); акт приймання-передачі майна від 13.07.2015 до договору поставки № 30715ОП-ІМ від 13.07.2015 (том 1, а.с.166); акт приймання-передачі майна від 27.08.2015 до договору поставки №27-08 від 27.08.2015 (том 1, а.с.173); ТТН №0040 від 27.08.2015 (том 1, а.с.175-176); видаткова накладна №40 від 27.08.2015 до договору поставки №27-08 від 27.08.2015 (том 1, а.с.174); акт надання послуг №130 від 30.10.2015 до договору №1010 від 10.10.2015 (том 1, а.с.180); акт надання послуг №129 від 30.10.2015 до договору №1010 від 10.10.2015 (том 1, а.с.181); акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року по ГРС Щорс (том 1, а.с.182-190); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року по ГРС Багрин, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року по ГРС Щорс ( а.с. 187-188 т.2 ), податкові накладні: від 30.10.2015 №130 (том 2, а.с.125), від 30.10.2015 №129 (том 2, а.с.126), від 27.08.2015 №40 (том 2, а.с.127), від 13.07.2015 №19 (том 2, а.с128).

Дослідивши надані позивачем копії ТТН №0040 від 27.08.2015 та № 0019 від 13.07.2015 колегією суддів встановлено, що дані товаро -транспортні накладні не містять ідентифікаційних даних особи відповідальної за фактичний відпуск ТМЦ (вантажовідправника) для позивача. В наданій до перевірки товарно - транспортній накладній, відсутнє чітке визначення адрес за якими проводилося завантаження та розвантаження товару. Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року по ГРС Щорс (том 1, а.с.182-190) не містить ідентифікаційних даних осіб відповідальних за фактичне виконання робіт та підписання даного акту зі сторони замовника та підрядника. Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року по ГРС Багрин та по ГРС Щорс ( а.с. 187-188 т.2 ) не підписані зі сторони замовника.

Відповідно до даних акту перевірки (том 1, а.с.33-34) ТОВ «БК «Оптима» зареєстровано Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві 08.11.2011 року №0021538.

Податкова адреса суб`єкта господарювання: АДРЕСА_4 .

Відповідно даних названого акту перевірки позивача та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців (а.с. 165 -168 т.3) засновником ТОВ «БК «Оптима» є ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) податкова адреса АДРЕСА_5 , а відповідальним за фінансово-господарську діяльність суб`єкта господарювання (директором, головним бухгалтером) був (є): ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Статутний капітал ТОВ «БК «Оптима» складає 1500 грн.

Основний вид діяльності: будівництво житлових і нежитлових будівель.

За даними акту перевірки та web-сайту www.dozvil.dnop.gov.ua/dozvil/ у TОB «БК «Оптима» відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки.

На час перевірки діяло свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 14.08.2015 N 200230465, індивідуальний податковий номер - 95.

Остання податкова декларація з податку на додану вартість подана ТОВ «БК «Оптима» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві за вересень 2016 року (реєстраційний N від 20.10.2016 року.

Декларації з податку на прибуток за 2015 року подана до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві (реєстраційний N від 29.02.2016 року, Декларація з податку на прибуток за 2016 рік до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві не подано.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затверджено наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (П(С)БO 16), визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності. П(С)БO 16 також регламентує склад витрат і визначає правила віднесення видатків до того чи іншого виду витрат.

Згідно із пунктом 6 П(С)БO 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

А відповідно до пунктів 7-8 П(С)БO 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Відповідно до підпункту "а "пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2. цієї статті, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу вимог пункту 198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як визначено у пункті 198.6 цієї статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. При цьому, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для підтвердження включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» (далі-Закон).

Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст.2).

Частиною 2 ст.3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.1 Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, відповідно до абзацу дев`ятого цієї ж частини, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства, містити всі обов`язкові реквізити та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Дослідивши надані позивачем копії первинних документів, якими оформлено поставку товарів, обладнання, виконання робіт (послуг) з переліченими контрагентами, колегією суддів встановлено відсутності обов`язкових реквізитів у первинних документів, що є порушення п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів звертає увагу на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованих валових витрат та податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту ПДВ, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний доход на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем. Подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду

Натомість, позивачем не надано жодного доказу, які б підтверджували реальний рух активів, трудових ресурсів від місцезнаходження названих контрагентів до місцезнаходження позивача. Водночас, позивачем не доведено обставин з приводу наявності у таких контрагентів трудових, адміністративних, майнових ресурсів, основних фондів для виробництва або попереднього придбання для позивача ТМЦ, виконання для позивача послуг /робіт, за переліком визначених у приведених первинних документах.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

В свою чергу, господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Завідома для платника податків відсутність розумної економічної причини щодо певних витрат при здійсненні господарської операції, як правило, виключає підстави для збільшення у податковому обліку витрат та/або податкового кредиту, оскільки таке у більшості своїй свідчить про відсутність ділової мети у такої господарської операції як притаманної риси господарської діяльності.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Відтак, правові наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

На підставі зібраних доказів, колегією суддів встановлено, що перелічені контрагенти не володіють достатніми трудовими ресурсами, управлінським або технічним персоналом, виробничими активами, складськими приміщеннями та іншими матеріальними активами економічно необхідними для фактичного виконання перелічених вище договорів підряду та поставки ТМЦ.

Зібрані у справі докази також свідчать про обставини з приводу неможливості реального здійснення зазначених операцій переліченими вище контрагентами позивача з урахуванням часу, їх територіальної віддаленості, відсутності фактичного руху, переміщення трудових та матеріальних ресурсів і активів для виконання договорів підряду та/або поставки ТМЦ за місцезнаходженням позивача або об`єкта будівництва, відсутності у контрагентів позивача економічно необхідних ресурсів для фактичного виконання підрядних робіт, виробництва або придбання за замовленням позивача обладнання та/або ТМЦ з метою виконання договорів поставки, укладених з позивачем.

За приписами підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно з пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 1 вересня 2015 року) у разі, якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Відповідно до підпункту пункту 54.3 статті 54 54.3.4 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 1 вересня 2015 року) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків.

17 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №655-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків". Вказаним Законом, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, виключено підпункт 54.3.4 пункту 54.3 статті 54 та пункт 86.9 Податкового кодексу України.

У свою чергу, цим же Законом підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 36 такого змісту: "у разі, якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили".

Отже, підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки, яка проводилась на підставі статті 78.1.11 Податкового кодексу України, є отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), однак лише у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до набрання чинності Законом №655-VIII, тобто до 1 вересня 2015 року.

Якщо ж перевірка призначена та проведена в межах кримінального провадження, порушеного після 1 вересня 2015 року, то застереження, встановлені пунктом 36 підрозділу розділу XX "Перехідні положення", на такі правовідносини не розповсюджуються. У свою чергу, запровадження податковим органом загального порядку прийняття податкових повідомлень-рішень після означеної дати (пункт 86.8 статті 86 Податкового кодексу України) зумовлює необхідність оцінки доказів у справі без врахування результатів кримінального провадження, в межах якого призначена та проведена перевірка (постанова Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі №826/7428/16).

Колегія суддів зазначає, що підставою для проведення перевірки позивача, результати якої оформлені актом від 03.05.2017року (а.с. 14-46 т.1) слугували положення пп. 78.1.11, п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України та ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Позняка В.М. від 11.04.2017року винесена у кримінальному провадженні. Відомості щодо даного кримінального провадження були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2016року за № 000018, тобто після 1 вересня 2015 року.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, про винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень -рішень в межах повноважень та з дотриманням законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 1940/1880/18 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 27.05.2020 року