Справа № 477/668/20
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/668/20
Провадження 2-а/477/15/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 , його представника Герасимця М.М.,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області адміістративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Херсонській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ДП18 № 270979 від 22 березня 2020 року винесеної інспектором Управляння патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції МВС України, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Обґрунтовував свої вимоги наступним.

В той день поліцейські безпідставно зупинили його поблизу м. Херсон, куди він їхав на вантажному автомобілі для завантаження, та попросили пред`явити його документи на автомобіль. Після того як він їх передав поліцейським, то вони видалилися до службового приміщення патрульного посту, а повернувшись через деякий час пред`явили постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Вважав, що його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності, так як будь-яких правопорушень він не вчиняв вантажу в автомобілі не було, тому порушень вагових та габаритних вимог не вчиняв і мав при собі документ про перевезення попереднього вантажу, але поліцейські не просили його пред`явити такий документ. До того ж сама оскаржувана постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу, хоча розгляд справи повинен був здійснюватися за місцем знаходження органу поліції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та розгляд справи був повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшов відзив, в якому було висловлено заперечення проти задоволення позову виходячи з того, що співробітник поліції діяв в межах своєї компетенції і відповідно до вимог законодавства, постановив вказану постанову за наявних доказів, оскільки позивач здійснював керування транспортним засобом без документів на попередній вантаж та із неочищеною цистерною чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України, та п. 4.5.13, пп. а) п. 9.1, п. 13.2 Правил перевезення небезпечного вантажу.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити з тих же підстав, що й були заявлені в позовній заяві. Крім того представник позивача вказав, що позивачу не було вручено на місці копію постанови про адміністративне правопорушення, хоча він особисто приїхав в той день до поліцейських і вимагав надання постанови, але вони повідомили, що вона була вручена. Про це він надав відео, здійснене з його мобільного телефону.

Суд, заслухавши пояснення позивача та посилання його представника, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволенню виходячи з наступного.

Інспектором поліції Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції МВС України 22 березня 2020 року було винесено постанову серії ДП18 № 270979 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Копію з оригіналу оскаржуваної постанови відповідачем не було надано, а копія цієї постанови, була отримана позивачем поштою, не читаєма, тому в ній неможливо точно і вірно розібрати прізвище інспектора поліції, яким винесено постанову, та вірно визначити суть правопорушення із зазначенням норм та правил, які були в ній зазначені.

Відповідно до тих записів, які можливо прочитати в копії цієї постанови за допомогою сильного освітлення та збільшуваного скла, позивач керував автомобілем марки Renault Magnum (автоцистерна), р.н. НОМЕР_1 , без документу на попередній вантаж, чим порушив пункт 22.5 Правил дорожнього руху, та пункти 4.5.13, 9.1 а, 13.2 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

В п. 22.5 Правил дорожнього руху України визначені габаритні та вагові вимоги при перевезенні небезпечних вантажів транспортних засобів та їх составів.

В своєму відзиві представник відповідача та поліцейській в оскаржуваній постанові не визначили всі реквізити нормативного акту - Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, який позивач порушив, зокрема номер та дата наказу, яким ці правил були затверджені, орган, яким він був виданий тощо.

З аналізу тих пунктів, які зазначені в постанові про адміністративне правопорушення та у відзиві на позовній заяві, водій був звинувачений у порушенні пунктів 4.5.13, 9.1 а, 13.2 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, який був затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ 26 липня 2004 року № 822.

В той же час, цей наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 656 від 04 серпня 2018 року.

Тому звинувачення, висунуті водію ОСОБА_1 в порушенні правил перевезення небезпечних вантажів за оскаржуваною постановою, є протиправними.

Крім того, слід відмітити, у ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи уповноважена особа, зобов`язана з`ясувати чи було вчинене правопорушення, з`ясувати всі обставини, що мають значення для вирішення справи з посиланням на докази.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, відповідачем не були надані будь-які докази щодо вчинення водієм порушення правил дорожнього руху та скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що за таких обставин постанова підлягає скасуванню.

За викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 270979 від 22 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП скасувати.

Постанова може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня проголошення.

Суддя Р.В.Козаченко