Справа № 200/1572/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 р. Справа№200/1572/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо не зарахування періоду роботи гірничим робочим очисного забою шахти "Червона Зірка" управління "Донецьквугілля" з 30 липня 1990 року по 30 вересня 1990 року, 01 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року, 11 грудня 1991 року по 29 лютого 1992 року, роботу підземним майстром та кріпильником на шахті імені Газети "Правда" в період з 20 лютого 1992 року по 16 жовтня 1995 року, роботу помічником начальника дільниці шахти "Червона Зірка" з 19 жовтня 1995 року по 01 грудня 2000 року , а також роботу гірничим робочим, помічником начальника дільниці на ПАТ " Шахта ім. О.Ф.Засядька" в період з 06 грудня 2000 року по 16 червня 2003 року до пільгового стажу роботи незаконними;

- зобов`язати відповідача здійснити зарахування періоду роботи гірничим робочим очисного забою шахти "Червона Зірка" управління "Донецьквугілля" з 30 липня 1990 року по 30 вересня 1990 року, 01 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року, 11 грудня 1991 року по 29 лютого 1992 року, роботу підземним майстром та кріпильником на шахті імені Газети "Правда" в період з 20 лютого 1992 року по 16 жовтня 1995 року, роботу помічником начальника дільниці шахти "Червона Зірка" з 19 жовтня 1995 року по 01 грудня 2000 року , а також роботу гірничим робочим , помічником начальника дільниці на ПАТ " Шахта ім. О.Ф.Засядька" в період з 06 грудня 2000 року по 16 червня 2003 року до пільгового стажу роботи та провести перерахунок пенсії з часу звернення ОСОБА_1 до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на час звернення до відповідача позивач мав страховий стаж достатній для призначення пільгової пенсії. Проте, при призначенні пенсії позивачу УПФУ безпідставно не врахувало до його стажу роботи: гірничим робочим очисного забою шахти «Червона Зірка» управління «Донецьквугілля» з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, з 01.08.1991 року по 29.08.1991 року; 11.12.1991 року по 29.02.1992 року; підземним майстром та кріпильником на шахті імені Газети «Правда» в період з 20.02.1992 року по 16.10.1995 року; помічником начальника дільниці шахти «Червона Зірка» з 19.10.1995 року по 01.12.200 року; гірничим робочим, помічником начальника дільниці на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» в період з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року у зв`язку з чим, розмір пенсії, яка позивачу призначена значно менше ніж повинна бути.

В той же час управління відмовило позивачу в зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу, усно пояснивши позивачу про відсутність можливості проведення перевірки достовірності виданих документів, які фактично знаходяться за адресою: м. Донецьк, пр. Засядька, 9а.

21.01.2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, але відповіді так і не отримав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.02.2020 року дану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.03.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на момент звернення до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач має страховий стаж 40 років 0 місяців та 13 днів.

За матеріалами пенсійної справи позивача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 30.07.1990 по 30.09.1990, 01.08.1991 по 29.08.1991, 11.12.1991 по 29.02.1992, 20.08.1992 по 16.10.1995, 19.10.1995 по 01.12.2000, 06.12.2000 по 16.06.2003 наявні в трудовій книжці неможливо, оскільки відсутні довідки уточнюючого характеру.

За даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування становить: стаж по списку 1-13 років.

Відповідачем надано додаткові пояснення щодо періодів вказаних у позовній заяві, а саме, з 30.07.1990 року по 30.09.1990; 01.08.1991 року по 29.08.1991 року; з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року; з 20.08.1992 року по 16.10.1995 року; з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року; з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року - не має даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу, форма - ОК-5).

Крім того, відповідачем зазначено, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ДП «Шахтоуправління «Червона зірка» ВО «Донецьквугілля» зареєстровано на території м. Донецьк.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Відповідно витягу з ІКІС ПФУ підсистеми призначення та виплати пенсії Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_1 призначено пенсію з 25.10.2019 року.

23.01.2020 року позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою щодо не зарахування до його пільгового стажу періодів роботи: гірничим робочим очисного забою шахти «Червона Зірка» управління «Донецьквугілля» з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, з 01.08.1991 року по 29.08.1991 року; з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року; підземним майстром та кріпильником на шахті імені Газети «Правда» в період з 20.02.1992 року по 16.10.1995 року; помічником начальника дільниці шахти «Червона Зірка» з 19.10.1995 року по 01.12.200 року; гірничим робочим, помічником начальника дільниці на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» в період з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року у зв`язку з чим, розмір його пенсії значно менший ніж повинен бути.

Як вбачається з відзиву на адміністративний позов та додаткових пояснень відповідача до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року; з 01.08.1991 року по 29.08.1991 року; з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року; з 20.08.1992 року по 16.10.1995 року; 19.10.1995 року по 01.12.2000 року; з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та довідок уточнюючого характеру.

Щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Статтю 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено пенсію за віком 25.10.2020 року.

23.01.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо не зарахування до його пільгового стажу окремих періодів роботи.

11.02.2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом на протиправні дії УПФУ щодо не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи.

Відтак суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058), Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Приписами частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід);

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 1058 визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 9 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

Частинами 10, 12 статті 20 цього Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Відповідно до статті 22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для, зокрема, обчислення страхових внесків, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 цього Закону визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Приписами частини 4 статті 42 Закону № 1058 визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами положень статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не у повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Судом з наданих позивачем трудової книжки та довідок про підтвердження трудового стажу, довідок про підземні виходи встановлено, що позивач працював на посадах, передбачених Списком № 1.

Всі оскаржувані періоди роботи відображені в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , яка була надана відповідачу, що не спростовано управлінням.

Копіями наказів ДП «Шахта імені А.Ф.Засядько» №1811 від 01.09.2000 року, №1089 від 01.06.2007 року, №1012 від 05.06.2002 року, №889к від 29.05.2012 року, Шахтоуправління імені газети «Правда» №20 від 12.01.1994 року, Шахтоуправління «Червона Зірка» №119-к від 18.02.1997 року, 443к від 12.09.2017 року підтверджено проведення атестації робочих місць по умовам праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сам факт не зарахування сум єдиного внеску, сплачених із заробітної плати позивача, на банківський рахунок Пенсійного фонду, про що стверджує відповідач, за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні певних періодів роботи до стажу позивача.

Крім цього, суд застосовує аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області неправомірно не зарахувало до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, 01.08.1991 року по 29.08.1991 року, з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року на шахті «Червона Зірка», з 20.08.1992 року по 16.10.1995 року на шахті імені Газети «Правда», з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року, з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» та зобов`язання відповідача розглянути заяву від 23.01.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу позивача періодів роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, 01.08.1991 року по 29.08.1991 року. з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року на шахті «Червона Зірка», з 20.02.1992 року по 16.10.1995 року на шахті імені Газети «Правда», з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року, з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька».

16.09.2008 року набрав чинності Закон № 345 (тобто до призначення пенсії позивачу), спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону, відповідно до положень частини першої, поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З аналізу зазначених норм встановлено, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.

Пунктом 2 "Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 26.06.2016 року професію позивача віднесено до Списку № 1, якого достатньо для якого достатньо для призначення пенсії на умовах ст. 14 Закону № 1788, віднесено до розділу № 1 підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, підрозділу № 1 працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Суд вказує на те, що з трудової книжки позивача, вбачається, що він тривалий час працював гірником з ремонту гірських виробок підземний з повним робочим днем у шахті на ділянці з видобутку вугілля, отже з зазначеного суд приходить до висновку про те, що позивача можливо віднести до працівників зайнятих повний робочий день під землею та які обслуговують шахтарів.

З аналізу вищезазначених положень суд приходить до висновку, що положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розповсюджуються на професію позивача.

Разом з цим, відповідачем у відзиві наголошено про те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ДП «Шахтоуправління «Червона зірка» ВО «Донецьквугілля» зареєстровано на території м. Донецьк, тобто на не підконтрольній українській владі території.

З підстав вищевикладеного, суд зазначає, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

В свою чергу, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 року (справа №175/4336/16-а), від 25.09.2018 року (справа №242/65/17), від 11.07.2019 року (справа №423/1156/17), від 08.04.2020 року (справа №428/4816/17 (К/9901/21576/18).

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Отже, відповідач зобов`язаний розглянути заяву позивача від 23.01.2020 року і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального стажу спірних періодів праці позивача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, 01.08.1991 року по 29.08.1991 року, з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року на шахті «Червона Зірка», з 20.08.1992 року по 16.10.1995 року на шахті імені Газети «Правда», з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року, з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» та зобов`язання розглянути заяву від 23.01.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу позивача періодів роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, 01.08.1991 року по 29.08.1991 року. з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року на шахті «Червона Зірка», з 20.02.1992 року по 16.10.1995 року на шахті імені Газети «Правда», з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року, з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька».

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 139, 242, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, 01.08.1991 року по 29.08.1991 року, з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року на шахті «Червона Зірка», з 20.08.1992 року по 16.10.1995 року на шахті імені Газети «Правда», з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року, з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька».

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 23.01.2020 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 30.07.1990 року по 30.09.1990 року, 01.08.1991 року по 29.08.1991 року. з 11.12.1991 року по 29.02.1992 року на шахті «Червона Зірка», з 20.02.1992 року по 16.10.1995 року на шахті імені Газети «Правда», з 19.10.1995 року по 01.12.2000 року, з 06.12.2000 року по 16.06.2003 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» з часу його звернення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області(, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк оскарження підлягає застосуванню з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID - 2019)» від 30.03.2020 року №540.

Суддя Г.П. Бабаш