Справа № 120/3457/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 травня 2020 р. Справа № 120/3457/19-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАКИ-2017" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови,
Рішенням суду від 12.05.2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401010/2019/00075, прийняту Вінницькою митницею ДФС. Стягнуто на користь ТОВ "ЛАКИ-2017" понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду в сумі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби.

Разом із тим, в судовому засіданні 12.05.2020 року, до закінчення судових дебатів, представником позивача - адвокатом Шишковською А.Б. на підставі ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) було заявлено клопотання про надання часу для підготовки та подання відповідних документів щодо детального опису витрат на правничу допомогу в межах п`ятиденного строку та заявлення до відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката.

Після ухвалення судового рішення, 15.05.2020 року представником позивача подано заяву про винесення додаткового судового рішення у справі (вх. № 13252/20), у зв`язку з вирішенням питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. До цієї заяви представник позивача надала акт виконаних робіт згідно Договору про надання правової допомоги від 21.10.2019 року.

Ухвалою суду від 18.05.2020 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.05.2020 року.

27.05.2020 року перед початком судового засідання на адресу суду надійшов відзив відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому останній заперечує проти задоволення вимоги представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Подільської митниці Держмитслужби витрат за надання професійно правової допомоги в розмірі 4 000 грн. Мотивуючи свою позицію, відповідач звертає увагу на незначний об`єм виконаних робіт правничої допомоги представником позивача і зазначену їх вартість, що в розумінні вимог ч. 5 ст. 134 КАС України є очевидно неспівмірним зі складністю даної судової справи та явно завищеним. З урахуванням вище наведеного просить суд зменшити розмір правничої допомоги. Одночасно із цим представник відповідача просив проводити розгляд даної заяви без його участі у порядку письмового провадження.

27.05.2020 року на адресу суду від представника позивача також надійшла письмова заява про розгляд даної справи у її відсутність та задоволення поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. А згідно ч. 2 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, за змістом положень частини третьої статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути відповідне процесуальне питання за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

З метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених представником позивача - адвокатом Шишковською А.Б. під час розгляду адміністративної справи та, зокрема, на виконання вимог абз. 2 ч. 7 ст. 139 КАС України, до суду надано документи: Договір про надання правової допомоги від 21.10.2019 року, Акт виконаних робіт від 29.11.2019 року згідно Договору про надання правової допомоги від 21.10.2019 року та квитанція до прибуткового касового ордеру від 23.10.2019 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону:

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист,

представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами 2 та 3 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас за приписами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

За приписами ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Як видно з матеріалів справи, 21.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАКИ-2017" ("Замовник") та адвокатом Шишковською Анжелікою Борисівною ("Виконавець") укладено Договір про надання правничої допомоги.

Згідно п. 1.1 Замовник доручає, а Виконавець бере на себе здійснення юридичних послуг, інформаційного та консультаційно - довідкового обслуговування з питань діяльності підприємства в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 встановлено, що Виконавець зобов`язується представляти інтереси Замовника у Вінницькому окружному адміністративному суді за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАКИ-2017" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 4010110/2019/00075.

За надання послуг, вказаних в п. 2.1 даного Договору, Замовник перераховує Виконавцю на його рахунок плату у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень протягом одного робочого дня з часу підписання даного Договору (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до часу його повного виконання сторонами.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 23.10.2019 року, ТОВ "ЛАКИ-2017" здійснено повну оплату за юридичні послуги згідно з Договором від 21.10.2019 року у сумі 4 000 грн.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами.

Досліджуючи питання про можливість віднесення таких витрат до складу судових витрат, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Предметом позову у цій справі є скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 4010110/2019/00075.

Як видно з акта виконаних робіт згідно Договору про надання правової допомоги від 21.10.2019 року від 29.11.2019 року, який за своїм змістом фактично є розрахунком таких витрат, адвокат Шишковська А.Б. ("Виконавець") з однієї сторони, та ТОВ "ЛАКИ-2017" в особі директора Слободянюк О.В. склали цей Акт про те, що Виконавцем були надані, а Замовником прийняті наступні послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 21.10.2019 року:

- проведення правової експертизи наданих документів (митної декларації та доданих митному органу документів, а також картки відмовив прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № № UA 4010110/2019/00075, складення огляду законодавства та забезпечення нормативними документами, які регулюють спірні відносини - 1000 грн.;

- підготовка адміністративного позову - 1 500 грн.;

- представництво інтересів Замовника у Вінницькому окружному адміністративному суді у справі за № 902/3457/19-а - 1 500 грн.

Послуги наданні на суму 4 000 грн.

Надання вказаних адвокатських послуг повністю підтверджується матеріалами справи і, на думку суду, є доведеним. Так, адвокатом дійсно було підготовлено і подано до суду позов на 9 сторінках з додатками до нього на 25 аркушах, оформлено різного роду клопотання. Так, безспірним є факт участі адвоката Шишковської А.Б. в судових засіданнях Вінницького окружного адміністративного суду по даній справі 22.11.2019 року, 29.11.2019 року, 12.05.2020 року, що підтверджується протоколами судових засідань.

Розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, на переконання суду, є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на їх надання. Такі витрати відповідають вимогам розумності та були дійсно необхідними. При цьому, відповідач заперечуючи зі свого боку розмір понесених витрат не навів суду достатніх обґрунтувань, що такі витрати дійсно є завищеними чи не відповідають складності справи, або не відповідають середньо-ринковим цінам на такі послуги.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що за результатами розгляду цієї справи на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 94, 139, 143, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАКИ-2017" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАКИ-2017" (, адреса: вул. вул. Гонти, буд. 96, м. Вінниця, Вінницька область, 21011) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. (чотири тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: вул. Лебединського, буд. 17, м. Вінниця, 21034).

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження, визначені ст. 295 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Додаткове судове рішення складено 27.05.2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАКИ-2017" (, адреса: вул. Гонти, 96, м. Вінниця, Вінницька область, 21011)

Відповідач: Подільська митниця Держмитслужби (, адреса: вул. Лебединського,17, м. Вінниця, 21034).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович