Справа № 640/10796/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Окружний адміністративний суд міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в якому просила:

- визнання протиправним та скасування наказу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 10.05.2019 № 247-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлення ОСОБА_1 на посаді директора департаменту та господарського забезпечення Комісії - головного бухгалтера Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 12.05.2019;

- стягнення з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.05.2019 по день винесення судом рішення про поновлення на роботі включно;

- допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 10 травня 2019 року № 247-к "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора департаменту фінансового та господарського забезпечення Комісії - головного бухгалтера Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 12 травня 2019 року.

Стягнуто з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 травня 2019 року по 04 листопада 2019 року в розмірі 143107,22 грн. (сто сорок три тисячі сто сім гривень 22 копійки), з відрахуванням з цієї суми податків та обов`язкових внесків.

Додатковим рішенням Окружний адміністративний суд міста Києва від 26 грудня 2019 року стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. (сім тисяч сто гривень 00 копійок) з рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Не погоджуючись з постановленим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21500,00 грн. (двадцять одну тисячу сто гривень 00 копійок) з рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

В апеляційній скарзі Позивач не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог частини 7 статті 134 КАС України переклав обов`язок доведення співмірності розміру витрат на правову допомогу із складністю спору та його значення для сторін на Позивача. Для вирішення вказаного спору по суті знадобилося проведення чотирьох судових засідань, в яких інтереси Відповідача одночасно представляли три представники на чолі з керівником державної служби Відповідача. На думку Позивача вказані факти є підтвердженням як і складності справи, та і її значення для сторін. Також, Позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в рахунку від 08.11.2019 року № 08-11 детального опису кожного виду робіт, наданих послуг, які б підтверджували витрачений адвокатом час.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить вимоги ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі вважати безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року правомірним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Приймаючи рішення про розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що рахунок від 08.11.2019 року № 08-11 не містить детального розрахунку часу, який адвокат затратив для кожної з послуг: підготовка заяв по суті, пояснень, клопотань; вивчення заяв по суті відповідача; друк процесуальних документів та їх направлення до суду; участь в судових засіданнях з урахуванням тривалості судового засідання. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, враховуючи надані представником Позивача докази, зважаючи на доводи представників Відповідача щодо обґрунтованості та співмірності витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами статті 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19 лютого 2019 року по адміністративній справі № 803/1032/18.

13 листопада 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду від представника Позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів розміру судових витрат.

Так, до вищезазначеного клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в якості доказів витрат на правничу допомогу представником Позивача додано копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ, укладеного між Адвокатським бюро "Олег Зудінов та партнери" в особі власника адвоката Зудінова О.О. (бюро) та ОСОБА_1 (клієнт), відповідно до якого бюро зобов`язувалось надавати клієнту професійну правничу (правову) допомогу - консультації та роз`яснення, складення запитів, заяв, скарг позовів, інших процесуальних документів та документів правового характеру, представництво в суді тощо з питань, що стосуються клієнта (пункт 1.1); вартість професійної правничої (правової) допомоги складала 1000,00 грн. за одну годину роботи (пункт 1.2); клієнт зобов`язувався ознайомитися з вартістю допомоги бюро та своєчасно здійснити оплату цієї допомоги, без зволікання прийняти все виконане, що стосується цього договору, а при відмові у прийнятті виконаного згідно з цим договором, протягом двох днів після отримання від бюро повідомлення про виконання письмово мотивувати таку відмову, відшкодувати бюро понесені фактичні витрати, які були необхідні для належного виконання зобов`язань за цим договором та які підтверджуються витратними документами (проїзні квитки, квитанції, платіжні доручення, чеки тощо) (а.с. 33).

Зі змісту договору вбачається, що вартість правничої допомоги розраховується, виходячи з кількості годин, витрачених адвокатом для надання консультацій, роз`яснень, складення запитів, заяв, скарг позовів, інших процесуальних документів та документів правового характеру, представництва в суді тощо з питань, що стосуються клієнта. При цьому клієнт зобов`язаний своєчасно сплатити вартість правничої допомоги.

Також, представником Позивача на підтвердження понесення Позивачем витрат на правничу допомогу додано рахунок від 08.11.019 року № 08-11, відповідно до якого ОСОБА_1 надано професійну правничу допомогу в справі № 640/10796/19 згідно з договором від 12.06.2019 року № 06/19 в обсязі 21,5 год. на суму 21500,00 грн., а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 08.11.2019 року № 25/19, відповідно до якого від ОСОБА_1 прийнято 21500,00 грн. як оплату професійної правничої допомоги в справі № 640/10796/19 згідно з договором від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ (а.с. 34-35).

Відповідно до рахунку від 08.11.019 року № 08-11 витрати на професійну правничу допомогу склали: складання, друк та направлення до суду позовної заяви (4 год., 4000,00 грн.); збір доказів - направлення до відповідача адвокатських запитів та запитів на публічну інформацію щодо середнього заробітку позивача, наявності вакантних посад на певні дати, кваліфікаційних вимог до посад, оцінювання роботи позивача казначейською службою (1 год., 1000,00 грн.); опрацювання відзиву на позовну заяву, підготовка, друк та направлення до суду відповіді на відзив (5 год., 5000,00 грн.); виїзд для участі та участь в підготовчому судовому засіданні 16.09.2019 (1,5 год., 1500,00 грн.); виїзд для участі та участь в підготовчому судовому засіданні 07.10.2019 (1,5 год., 1500,00 грн.); ознайомлення з матеріалами справи (1 год., 1000,00 грн.); вивчення письмових пояснень відповідача, підготовка, друк та направлення до суду 15.10.2019 письмових пояснень у відповідь (3 год. 3000,00 грн.); виїзд для участі та участь в підготовчому судовому засіданні 21.10.2019 (1 год., 1000,00 грн.); підготовка, друк та направлення до суду пояснень щодо розміру вимушеного прогулу станом на 04.11.2019 (0,5 год., 500,00 грн.); виїзд для участі та участь у судовому засіданні 04.11.2019 (2 год., 2000,00 грн.); підготовка, друк та направлення до суду заяви від 25.10.2019 та клопотання від 08.11.2019 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу (1 год., 1000,00 грн.).

Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вказане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17 (73021615) та від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16 (73356068).

Так, 26 листопада 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду надійшли заперечення від Відповідача про приєднання до матеріалів справи доказів розміру судових витрат, в якому він заперечував обґрунтованість заявлених адвокатом судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки договір про надання професійної правничої допомоги від 12.06.2019 року № 06/19 не містить посилань про надання допомоги в адміністративній справі № 640/10796/19, відсутні підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, що не відповідає вимогам статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

На думку Відповідача, заявлений розмір судових витрат є неспівмірним зі складністю справи, в рахунку від 08.11.2019 року № 08-11 зазначено про надання послуг зі складання, друку та направлення до суду заяв по суті, пояснень, клопотання, опрацювання та вивчення відзиву, письмових пояснень, які склали 13 год., однак позовна заява викладена на трьох сторінка, клопотання про розподіл судових витрат на одній сторінці, а зміст інших документів аналогічний позовній заяві. Також, представники Відповідача наголошували, що заявлені витрати щодо друку заяв по суті, пояснень, клопотань не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків, рахунок від 08.11.2019 року містить вид послуг - виїзд для участі в засіданні, друк документів та направлення їх до суду, які не передбачені договором про надання професійної правничої допомоги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зі змісту договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ вбачається, що вартість правничої допомоги розраховується, виходячи з кількості годин, витрачених адвокатом для надання консультацій, роз`яснень, складення запитів, заяв, скарг позовів, інших процесуальних документів та документів правового характеру, представництва в суді тощо з питань, що стосуються клієнта. При цьому, клієнт зобов`язаний своєчасно сплатити вартість правничої допомоги.

Отже, суд першої інстанції правомірно погодився з доводами Відповідача, що рахунок від 08.11.019 року № 08-11 не містить детального розрахунку часу, який адвокат затратив для кожної з послуг: підготовка заяв по суті, пояснень, клопотань; вивчення заяв по суті відповідача; друк процесуальних документів та їх направлення до суду; участь в судових засіданнях з урахуванням тривалості судового засідання, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, згідно з протоколами судових засідань: засідання 16.09.2019 року - призначене на 14:30 год. закінчилось о 15:06 год.; засідання 07.10.2019 - призначене на 13:20 год. закінчилось о 13:54 год.; засідання 21.10.2019 - призначене на 09:20 год. закінчилось о 09:49 год., судове засідання 04.11.2019 - призначене на 17:00 год. закінчилось о 18:30 год. Відповідно до рахунку від 08.11.019 №08-11 на участь у судових засіданнях 16.09.2019, 07.10.2019, 21.10.2019, 04.11.2019, які тривали - 36 хв., 34 хв., 29 хв., 1:30 год. адвокат витратив 1,5 год., 1.5 год., 1 год., 2 год., відповідно.

Проте, рахунок від 08.11.019 року № 08-11 не містить доказів та розрахунків, які б дозволили суду дійти висновку з чого виходив адвокат, зазначаючи про такі витрати часу.

При цьому, розмір винагороди згідно з вимогами статті 134 КАС України повинен бути підтверджений детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, значенням справи для сторони.

Договір від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ не містить критеріїв, за якими можна було б визначити час, який адвокат витрачає для надання тієї чи іншої послуги, що впливає на винагороду. Відсутні у договорі положення щодо визначення складності спору, важливості його для Позивача.

Водночас, у рахунку від 08.11.019 року № 08-11 зазначено перелік робіт, вчинених дій адвокатом та зазначено час, який витрачено на це, проте рахунок не містить детального опису кожного виду робіт, наданих послуг, які б підтверджували витрачений адвокатом час.

Таким чином, з урахуванням змісту договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ, який передбачає розмір винагороди адвоката в залежності від витраченого часу та не встановлює способу, порядку визначення відповідних витрат, відсутність у рахунку від 08.11.2019 року № 08-11 розрахунків щодо окремих видів послуг, зокрема, підготовка заяв по суті, пояснень, клопотань, вивчення заяв по суті відповідача, друк процесуальних документів та їх направлення до суду, доведення представниками відповідача неспівмірності витраченого часу на складення процесуальних документів у справі з урахуванням предмета спору та доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню на третину до 7100,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2019 року представником Позивача у судовому засіданні подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в зв`язку зі зверненням Відповідача з заявою про роз`яснення судового рішення.

До клопотання додано рахунок від 23.12.2019 року № 23-12, відповідно до якого правнича допомога за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ склала 1000,00 грн.: складання, друк та направлення до суду пояснень щодо заяви відповідача про роз`яснення судового рішення (15 хв., 250,00 грн.); складання та друк клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів розміру понесених Позивачем судових (15 хв., 250 грн.); участь у судовому засіданні 26.12.2019 (30 хв., 500 грн.).

На підтвердження сплати відповідних витрат надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 23.12.2019 року № 28/19 (а.с. 94), відповідно до якого оплата професійної правничої допомоги в справі № 640/10796/19 згідно з договором від 12.06.2019 року № 06/19 БКМ становить - двадцять одну тисячу грн. 00 коп. (словами) та 1 000 грн. 00 коп.

Оскільки квитанція містить різні суми, а інших доказів щодо сплаченої суми не надано, клопотань з цього приводу не заявлено, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що вказана квитанція не може бути доказом понесення Позивачем судових витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при винесенні додаткового судового рішення суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявні у справі докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, щодо стягнення на користь Позивача з Відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких додаткове рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови в задоволенні заяви щодо винесення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень норм процесуального та матеріального права при постановленні додаткового судового рішення не допущено, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 241, 242, 243, 252, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 28.05.2020 року.