Справа № 460/1550/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1550/19 пров. № А/857/3499/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Щербаков В.В., м. Рівне) у справі №460/1550/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Рівненської митниці в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №/2019/000280/2 від 12.02.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2019/00282 від 12 лютого 2019 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Рівненської митниці ДФС (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови - задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Рівненської митниці ДФС №/2019/00282 від 12 лютого 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №/2019/000280/2 від 12 лютого 2019 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської митниці ДФС, судовий збір у розмірі 3202,88 грн.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Поліська митниця Держмитслужби та вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що уповноваженою особою Позивача ввезено на митну територію України уживаний автомобіль BMW 535d Gran Turismo.

11 лютого 2019 року представником Позивача - Приватним підприємством "ТІ-НА" (декларантом за договором про надання брокерських послуг № 168/2019 від 08 лютого 2019 року) для здійснення митного оформлення ввезеного транспортного засобу подано Відповідачу в електронній формі митну декларацію № UA 204020/2019/001278, згідно якої заявлено митну вартість в розмірі 8 923, 53 євро.

Митну вартість транспортного засобу декларантом визначено за основним методом - за ціною договору (вартістю операції).

Визначена декларантом митна вартість в розмірі 8 923, 53 євро складається із суми 8 823, 53 євро, сплаченої за транспортний засіб готівкою продавцю-нерезиденту, та витрат на транспортування транспортного засобу в розмірі 100 євро, що підтверджуються довідкою про транспортування від 11 лютого 2019 року № 8.

Головним державним інспектором Рівненської митниці ДФС Кащуком Миколою Миколайовичем винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12 лютого 2019 року № UA204000/2019/00282, згідно з якою повідомлено про відмову у митному оформленні за митною декларацією № UA 204020/2019/001278 від 11 лютого 2019 року, вказано, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України.

Рівненською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2019 року № 204000/2019/000280/2.

Згідно з вказаним рішенням митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари.

Зокрема, у графі 33 рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень ст.54 МК України, контроль правильності визнання декларантом митної вартості і товарів заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ч.2 ст.53 МК України, виявлено неточності.

Статтею першою Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI визначено (далі - МКУ), що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Правове регулювання порядку та методів визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, здійснюється розділом III Митного кодексу України і базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2(a) статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2(b) статті під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МКУ, що визначено частиною першою статті 51 МКУ.

Згідно частини першої статті 52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII МКУ та восьмою главою розділу III МКУ.

Відповідно до положень частини другої статті 52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 МКУ:

1. для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів;

2.при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту)

до моменту перетинання ними митного кордону України;

3. особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості;

4. у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом III Митного кодексу України.

При цьому, відповідно до наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» (зі змінами), контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів здійснюється відповідно до джерел цінової інформації, зокрема SuperSchwacke.

При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, митницею встановлено відсутність у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що в поданому рахунку на партію товару від 28.01.2019 № 4091 заявлено пошкодження двигуна КТЗ. Однак, такі пошкодження не зафіксовані актом митного огляду від 10.02.2019 №UА205010/2019/113947, а в акті митного огляду від 11.02.2019 №UА204020/2019/001278 проведеного Рівненською митницею серед пошкоджень значиться лише пошкодження лакофарбового покриття. Поряд з тим, показником одометра згідно акту митного огляду від 10.02.2019 №UА205010/2019/113947 зафіксовано 199500 км пробігу (а.с.15), а за актом митного огляду від 11.02.2019 №иА204020/2019/02 км (а.с. 63), що вказує на рух транспортного засобу власними силами та спростовує пошкодження двигуна.

Подана митна декларація країни відправлення від 08.02.2019 № МИЧ19ВЕ64Е2 не містить відомостей про вартісні характеристики товару, а тому не може бути використана для порівняльного аналізу вартості оцінюваного КТЗ.

З матеріалів справи, суд апеляційної інстанції встановив, що товар придбано фізичною особою на підставі рахунку від 28.01.2019 №4091, згідно якого вартість на експорт становить 8823,53 EUR. Однак, всупереч положенням статті 368 МКУ декларантом при поданні МД до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи тощо). .

Згідно граф 15, 16 МД UА204020/2019/001278 та UA204020/2019/001512 товар відправлено з Італії, а відповідно до рахунку та технічного паспорту автомобіль експлуатувався та придбано у Німеччині.

Відповідно до граф 18, 21 МД автомобіль доставлявся лафетою, однак у довідці про понесені витрати відсутній маршрут переміщення та розрахунок понесених витрат.

Згідно рахунку від 28.01.2019 продавцем товару є ОСОБА_3, а відповідно до графи 2, 14 експортної МД продавцем та відправником товару є інша особа ОСОБА_2 .

Окремо слід зазначити, що надана суду першої інстанції копія експортної митної декларації (яка не подавалася митниці) містить інформацію про ціну товару 9 123 євро (графа 46), що перевищує вартість товару задекларовану позивачем за основним методом.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що вказані обставини свідчать про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

Однією з форм митного контролю, відповідно до ч. 1 ст. 336 Митного Кодексу України є перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Статтею 337 Митного кодексу України передбачено, що зазначена форма контролю полягає в співставленні даних про вартість товарів, які заявляє декларант, з даними про вартість таких товарів, які містяться в інших електронних документах, наявних у митного органу на момент здійснення митного оформлення оцінюваних товарів.

Зокрема, другорядні методи визначення митної вартості не застосовані митним органом у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості товару та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості, що передбачено ст. 59-63 Митного кодексу України.

Частиною 2 ст.55 Митного кодексу України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів скоригованої митним органом та фактів які вплинули на таке рішення.

Таким чином, в поданих до митного оформлення документах відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена ( підлягає сплаті) за транспортний засіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, у рішенні про коригування митної вартості та картці відмови в прийняті митної декларації митним органом наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, визначені джерела інформації, що використовувались для визначення митної вартості товарів, зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів що передую методу, обраному митним органом. Тобто, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняту постанову, якою в позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі №460/1550/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська