Справа № 511/850/20
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

Справа № 511/850/20

Номер провадження: 2-а/511/9/20

"27" травня 2020 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванової О. В. , розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Токаренко Михайла Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

26.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до інспектора Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Токаренко Михайла Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2131396 від 19.02.2020 року в порядку ст.286 КАС України та стягнення на його користь понесені ним судові витрати на отримання правничої допомоги в розмірі 1000,00грн.

Крім того, позивач одночасно разом з позовом подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив витребувати: 1) у інспектора Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Токаренко М.А. оскаржувану Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2131396 від 19.02.2020 року складену у відношенні ОСОБА_1 ; матеріали та докази, на підставі яких складено оскаржувану Постанову; відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами висоти протектору шин; інформацію щодо пристрою, яким вчинено такі заміри; докази в підтвердження сертифікації відповідного пристрою(приладу) за результатами яких складено оскаржувану Постанову. В обґрунтування клопотання зазначив що зазначені документи та інформація необхідні для подальшого розгляду справи в суді.

Розглянувши подані матеріали адміністративного позову, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Подання доказів регламентовані ст.ст.72-80 КАС України.

Так, строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені ч. 3 ст. 122 КАС України та статтею 289 КУпАП, за якою строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення становить 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 289 КУпАП для постанов про накладення адміністративного стягнення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлено альтернативний порядок оскарження: або до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, оскаржувана постанова прийнята 19 лютого 2020 року.

Тобто строк оскарження даної постанови до суду минув 2 березня 2020 року, а адміністративний позов подано до суду 26 травня 2020 року. Однак позивач не вказує про поважність причин пропуску цього строку та не ставить питання про поновлення строку оскарження до суду дій інспектора патрульної поліції та прийнятої ним постанови.

Згідно вимогч.1ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2018 р. у справі № 210/3915/17.

Також, відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до ст.222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.121 цього ж Кодексу. У ч.2 ст.222 КУАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З наведеної вище норми вбачається, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний орган Національної поліції в особі конкретної посадової особи.

Вказані положення також дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Положенням про Департамент патрульної поліції, що затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №73, визначено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції який, серед іншого, організовує контроль за додержанням законів, інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів Департаменту патрульної поліції Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 121 КУпАП, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 цього Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

Разом з цим, відповідачем у справі вказаний інспектора Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Токаренко М.А.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути відповідний орган Національної поліції, тому позивачу необхідно визначитися із суб`єктним складом у даному спорі та доцільністю залучення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у якості співвідповідача.

Також, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору. У позовній заяві позивач посилається на статтю 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення , як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Разом із тим, відповідно до правового висновку, який викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 25 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 102 гривні.

Таким чином, з урахування вказаної правової позиції ВП ВС позивач має сплатити судовий збір за даним позовом у розмірі 840,80 грн. Розмір судового збору за подання адміністративного позову складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Платіжними реквізитами для зарахування судового збору за подання позову до Роздільнянського районного суду Одеської області є: реквізити: Отримувач коштів УК у Розд. р-ні /Розділ.р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37958382 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО)899998 Рахунок отримувача UA0015381 Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір за подання адміністративного позову.

Окрім того, Щодо вирішення питання клопотання про витребування доказів, суд зазначає, що згідно до частини 5 статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

В той же час, за положеннями частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ випробовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В обґрунтування заяви про витребування доказів позивачем зазначено, що підставами для витребування доказів є те, що ці докази має відповідач і те, що документація виділена в окрему групу, що обумовлено її винятковою важливістю і рядом особливостей документообігу і діловодства. Уповноважені органи зобов`язані забезпечити достовірний облік у встановленому порядку.

Суд зазначає, що в порушення вищенаведених норм до клопотання про витребування доказів не було надано доказів вжиття заходів, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цих доказів самостійно, вони також відсутні і в позовній заяві.

Крім того, не конкретизовано (не зазначено повні реквізити) усіх доказів, які належить витребувати.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п.6 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за клопотання до адміністративного суду, зокрема, заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір в розмірі 0,3 розміру від прожиткового мінімуму на 1 працездатну особу, тобто 630 грн. 60 коп.

Отже, платіжними реквізитами для зарахування судового збору за подання клопотання про витребування доказів до Роздільнянського районного суду Одеської області є: реквізити: Отримувач коштів УК у Розд. р-ні /Розділ.р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37958382 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0015381 Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір за подання клопотання про витребування доказів.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Таким чином, вважаю за необхідне залишити дану позовну заяву без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору та виконання ухвали в мотивувальній її частині.

Аналізуючи викладене, у відповідності до вимог ч.1 ст. 169 КАС України, вважаю за необхідне залишити адміністративний позов без руху, а позивачу надати строк для усунення його недоліків, викладених вище.

На підставі викладеного, керуючись 80,160, 169 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Токаренко Михайла Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання цієї ухвали, у зазначенні вище строки, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:О. В. Іванова