Справа № 338/442/20
Суддя: Круль І. В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/442/20

27 травня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Круль І.В.

з участю секретаря с/з Дроздюк І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача поліцейський Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Ковтун Богдан Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд пред`явивши позов до ГУНП в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача поліцейський Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Ковтун Богдан Володимирович про скасування постанови серії ЕАК № 2436891 від 24 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що згідно з постановою поліцейського Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ковтуна Б.В. на неї накладено штраф у розмірі 51 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме: вона визнана винною в тому, що 24 квітня 2020 року біля 17 год. 04 хв. на а/д Мукачево-Львів керувала транспортним засобом марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим допустила порушення п.2.3.(в) ПДР. Однак вказане не відповідає фактичним обставинам справи. Дійсно, 24 квітня 2020 року на а/д Надвірна-Богородчани вона була зупинена працівником поліції, який стверджував, що на автомобілі не включено ближнє світло фар поза населеним пунктом. Вона заперечила та пояснила, що перед початком руху включила фари. Тоді працівник поліції вказав, що вона не була пристебнута ременем безпеки. Жодних доказів вчинення правопорушення працівник поліції не надав та виніс постанову, хоча в дійсності вона була пристебнута ременем безпеки, що може підтвердити свідок ОСОБА_2 , яка була в машині. Крім того, в автомобілі працює автоматичне сповіщення про необхідність користування ременем безпеки і вона завжди ним користується. Вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною і безпідставною, оскільки не містить будь-яких доказів вчинення нею правопорушення. Просить постанову скасувати і закрити провадження щодо неї.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та пояснила, що на місці зупинки автомобіля заперечувала проти тверджень інспектора щодо вчинення нею правопорушення та просила надати будь-які докази його вчинення, зокрема фото чи відеофіксацію керування нею автомобілем без пристебнутого ременя безпеки. Однак працівник поліції не взяв до уваги її заперечення та пояснення свідка ОСОБА_2 і за відсутності доказів її вини виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що зазначена постанова винесена з порушенням вимог законодавства, тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду. У поданому відзиві вимоги позову не визнав та зазначив, що поліцейський Ковтун Б.В., при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, з дотриманням вимог чинного законодавства щодо процедури розгляду даної категорії справ. Вважає доводи позивача безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача поліцейський Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ковтун Б.В. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 24 квітня 2020 року їхала в автомобілі разом із ОСОБА_1 . По дорозі до смт. Богородчани їх зупинив працівник поліції, який стверджував, що на автомобілі не ввімкнене ближнє світло, а потім вказав, що водій не була пристебнута ременем безпеки. Однак і вона, і ОСОБА_1 , були пристебнуті ременями безпеки, що вони намагалися йому пояснити, однак він не взяв до уваги їх заперечення і пояснення та виніс постанову.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2436891 від 24 квітня 2020 року, яка винесена поліцейським Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Ковтуном Богданом Володимировичем, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що вона 24 квітня 2020 року біля 17 год. 04 хв. на а/д Мукачево-Львів керувала транспортним засобом марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим допустила порушення п.2.3.(в) ПДР.

Відповідно до пунктів 1.3., 1.9. Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В статті 258 КУпАП вказано, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що поліцейський Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ковтун Б.В. прийшов до переконання, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.3.(в) ПДР., тобто керуючи автомобілем, обладнаним засобами пасивної безпеки (ременем безпеки), не користувалася ним.

Посилання на докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винесена постанова не містить.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що позивач заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідачем не подано суду будь-яких доказів, в тому числі фото- чи відеоматеріалів з фіксацією події та місця порушення чи інші технічні дані щодо події, яка мала місце 24 квітня 2020 року за участі ОСОБА_1 під час керування нею автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , якими керувався працівник поліції при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.5 ст.121 КУпАП.

Суд вважає, що відповідачем неправомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки складену інспектором поліції постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема, за ч. 5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що ОСОБА_1 допустила порушення Правил дорожнього руху України суду не представлено, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість та необ`єктивність спірної постанови.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, наділений повноваженнями скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки не доведено та не підтверджується належними доказами вчинення позивачем адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, це виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесена постанова є незаконною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 247 ч.1 п.1, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача поліцейський Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Ковтун Богдан Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2436891, винесену поліцейським Богородчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Ковтуном Богданом Володимировичем 24 квітня 2020 року за ч.5 ст.121 КУпАП щодо ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль