Справа № 340/1665/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 травня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1665/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря Сириці І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бірюкова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі за його позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, прокуратури Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №344 від 9 квітня 2020 року Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, прийняте кадровою комісією №2;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Кіровоградської області від 29 квітня 2020 року №95к, яким ОСОБА_1 , звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області на підставі пункту 9 статті 51 Закону України Про прокуратуру з 30 квітня 2020 року ;

- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області або рівнозначній посаді в органах прокуратури України;

- стягнути з прокуратури Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу до моменту фактичного поновлення на посаді.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення доказів шляхом огляду веб-сайту Офісу Генерального прокурора (www.gp.gov.ua) без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи та відповідачів, для встановлення:

відсутності наказів відповідача, якими визначено програмне забезпечення (з зазначенням відомостей щодо апробації та/або рецензування тестових питань в рамках підготовки до атестації, з зазначенням відомостей щодо осіб/установ, які формували питання та визначали правильні відомості у комп`ютерній програмі та з зазначенням видів захисту інформації на етапі проходження тестування та оцінки результатів (ліцензія та/або висновок Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, тощо), яке використовувалось для атестації позивачем, з визначенням - розробника та власника вказаної комп`ютерної програми,

відсутності наказів відповідача, якими визначено використання програмного забезпечення кадровою комісією для проведення тестування (атестації) прокурорів (у т.ч. щодо прийняття/введення в експлуатацію);

відсутності оприлюднення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора Наказу Генерального прокурора № 78 від 7 лютого 2020 року Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур в первісній редакції без змін, внесених наказами Генерального прокурора та виконувача його обов`язків від 27.02.2020 № 117 та від 06.03.2020 № 136;

відсутності оприлюднення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора Наказу Генерального прокурора від 27.02.2020 № 117 про внесення змін до Наказу Генерального прокурора № 78 від 7 лютого 2020 року Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур;

відсутності оприлюднення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора Наказу Генерального прокурора від 06.03.2020 № 136 про внесення змін до Наказу Генерального прокурора № 78 від 7 лютого 2020 року Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що докази, які він вважає за необхідне забезпечити мають значення для вирішення справи по суті, тому він звертається до суду для вжиття заходів забезпечення доказів. Також таку необхідність забезпечення доказів позивач пояснює ймовірністю, що вказані засоби доказування можуть бути втрачені. Мотивуючи необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову позивач зазначає, що підставою для подання позивачем позову було серед іншого відсутність наказів відповідача, якими визначено програмне забезпечення (з зазначенням відомостей щодо апробації та/або рецензування тестових питань в рамках підготовки до атестації, з зазначенням відомостей щодо осіб/установ, які формували питання та визначали правильні відомості у комп`ютерній програмі та з зазначенням видів захисту інформації на етапі проходження тестування та оцінки результатів (ліцензія та/або висновок Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, тощо), яке використовувалось для атестації позивачем, з визначенням - розробника та власника вказаної комп`ютерної програми; відсутність наказів відповідача, якими визначено використання програмного забезпечення кадровою комісією для проведення тестування (атестації) прокурорів (у т.ч. щодо прийняття/введення в експлуатацію); відсутність оприлюднення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора Наказу Генерального прокурора №78 від 7 лютого 2020 року Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур в первісній редакції без змін, внесених наказами Генерального прокурора та виконувача його обов`язків від 27.02.2020 №117 та від 06.03.2020 №136; відсутність оприлюднення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора Наказу Генерального прокурора від 27.02.2020 №117 про внесення змін до Наказу Генерального прокурора №78 від 7 лютого 2020 року Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур; відсутність оприлюднення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора Наказу Генерального прокурора від 06.03.2020 № 136 про внесення змін до Наказу Генерального прокурора № 78 від 7 лютого 2020 року Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур. На думку позивача, підставою для задоволення заяви про забезпечення доказів є тільки наявність підстав для вказаних припущень. При цьому доведення вказаних припущень доказами не вимагається. До того ж, позивач вважає, що необхідність в забезпеченні вказаних доказів полягає в тому, що на даний час усі вищевказані накази на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора відсутні та у разі незабезпечення доказів, відповідач після отримання ухвали про порушення провадження у справі з позовною заявою буде мати змогу оприлюднити вказані накази. За таких обставин засоби доказування можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів згодом стане неможливим або утрудненим. Позивач, зауважує, що проведення комп`ютерно-технічної експертизи може бути неможливим, оскільки на серверах відповідача може міститись інформація з обмеженим доступом, інформація, що містить державну таємницю, тощо. За таких обставин, доступ до серверів може бути неможливим.

Ухвалою суду від 26.05.2020 року заява про забезпечення доказів призначена до розгляду в судовому засідання на 29.05.2020.

Згідно зі ст.117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення доказів, просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. При цьому, представник позивача пояснив, що заява стосується забезпечення електронних доказів у формі текстової інформації, яка, на його думку, відсутня на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Інші у часники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши заяву про забезпечення доказів, суд дійшов до таких висновків.

За визначенням статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до частин 1-3 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способи забезпечення доказів, встановлено статтею 115 КАС України. Суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Отже, забезпечення доказів це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Вимоги до заяви про забезпечення доказів передбачено ст.116 КАС України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Тобто, заява про забезпечення доказів повинна містити обґрунтування обставин, які свідчать про небезпеку того, що засіб доказування може бути втрачений та надання потрібних доказів може стати згодом неможливим або утрудненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №9901/845/18, від 09 жовтня 2019 року по справі №9901/385/19.

До того ж, з аналізу вищевказаних норм слідує, що обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів може стати згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Пунктами 4 та 5 частини першої статті 116 КАС України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинно бути зазначено: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч.4 ст.79 КАС України).

Згідно статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 КАС України письмові, речові і електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

За приписами ч.7 ст.81 КАС України в порядку, визначеному цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

З огляду на викладене вбачається, що на суб`єкта владних повноважень покладено зобов`язання доказати правомірність свого рішення в справах щодо його оскарження. Також чинним законодавством передбачено порядок витребування судом доказів як за власною ініціативою, так і за клопотанням учасника справи.

Позивачем подано заяву про забезпечення доказів керуючись статтями 99, 114-117 КАС України. Проте, заявник просить забезпечити докази шляхом їх огляду. Огляд доказів передбачений ст.ст.81-82 КАС України.

В даному випадку заявником не було конкретизовано яку сторінку офіційного сайту Офісу Генерального прокурора необхідно оглянути для встановлення відсутності вищевказаних наказів.

У поданій заяві не зазначено про існування обставин можливої втрати, знищення офіційного сайту Офісу Генерального прокурора, неможливості та ускладнення подання відповідачами у справі вказаного ним доказу.

Так, заява позивача про забезпечення доказів фактично спрямована на фіксацію факту відсутності інформації на веб-сайті, а не на запобігання втраті електронного доказу (інформації), тобто не спрямована на досягнення завдань інституту забезпечення позову.

До того ж, заявником не наведено доказів, що невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що сторона позивача не позбавлена можливості самостійно зафіксувати зміст веб-сторінки у мережі Інтернет, враховуючи те, що на території України діють підприємства, які надають послуги з проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів / реєстрантів доменних імен або інформацією про їх встановлення.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.114-117, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина