Справа № 400/689/20
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р. справа № 400/689/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного підприємства "Новас Агро", вул. Морехідна, 2-а, офіс 203,Миколаїв,54038

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6,Миколаїв,54001

про:скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2018 р. № 3,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Новас Агро» (далі-позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.11.2018 р. №3 на суму 270 762,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідач, під час його винесення дійшов помилкового висновку щодо порушення позивачем вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (далі-Закон №185/94), в частині недотримання законодавчо встановленого терміну розрахунків за зовнішньоекономічними операціями. Так, відповідач не взяв до уваги те, що зобов`язання зі сторони кредитора фактично було припинено шляхом укладення договору відступлення права вимоги суми 47822,75 дол США, а тому позивач не може нести відповідальність за порушення термінів розрахунків.

Ухвалою від 10.03.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав до суду відзив, просив відмовити в його задоволенні, оскільки спірне рішення є правомірним, адже перевіркою було встановлено факт наявності дебіторської заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом з нерезидентом, а докази наявності договору про відступлення права вимоги взагалі відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд встановив наступне.

У період з 17.10.2018 р. по 18.10.2018 р. податковою проведено документальну позапланову перевірку ПП «Новас Агро» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 12.01.2018 р. №12/01/2018 за період з 12.01.2018 р. по 16.10.2018 р., за результатами якої складено акт перевірки №2534/14-29-14-03/41746505 від 25.10.2018 р

З акту перевірки вбачається, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ст. 1 Закону №185/94 в частині недотримання законодавчо встановленого терміну розрахунків за зовнішньоекономічними операціями по контракту від 12.01.2018 р. №12/01/18 з компанією ТОО «Астанамегатрейд» (Казахстан) в частині несвоєчасного надходження валютної виручки в сумі 47822,75 дол. США у термін з 23.07.2018 р. по 07.08.2018 р. (16 днів) та 37822,75 дол. США у термін з 08.08.2018 р. по 16.10.2018 р.

На підставі висновків акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №3 від 07.11.2018 р. про нарахування пені в сумі 270 762,81 грн.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.01.2018 р. позивач уклав контракт №12/01/2018 із неризидентом ТОО «Астанамегатрейд», відповідно до якого позивач продає м`ясо великої рогатої худоби морожене в кількості і за ціною згідно інвойсів, а контрагент зобов`язався оплатити товар.

Позивач у позовній заяві зазначив, що ним було укладено договір про відступлення права вимоги в сумі 478822,75 дол. США, при цьому до суду не надано копії даного договору.

Як зазначалось судом вище, перевіркою було встановлено несвоєчасне надходження валюти в сумі 47822,75 дол. США в термін з 23.07.2018 р. по 07.08.2018 р. та 37822,75 дол. США в термін з 08.08.2018 р. по 16.10.2018 р.

Позивач вважаючи, що від дати відступлення вимоги іншій особі він не може нести відповідальність щодо термінів розрахунків за контрактом №12/01/18, у зв`язку з чим звернувся із даним позовом про скасування спірного рішення податкової про застосування до нього штрафних санкцій в сумі 270 762,81 грн.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12)) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею (ст. 4 Закону).

Пункт 1.11. Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 р. № 136, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 р. за № 338/3631, чинної на час виникнення спірних правовідносин визначає, що експортна операція з поставки продукції, виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг та імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

- вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

- вимоги однорідні;

- строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

- між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Наведені приписи законодавства визначають, що у випадку укладення резидентом України зовнішньоекономічного контракту, валютна виручка отримана від нерезидента повинна бути зарахована на його рахунок в банку не пізніше 180 днів з дати митного оформлення експорту товару. Відступлення від цього строку можливе лише в разі отримання резидентом висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виконуючи управлінські функції в цій сфері, Національний Банк України уповноважив банки здійснювати контроль за поверненням валютної виручки за експортними операціями резидентів України та надав їм право знімати з контролю такі операції лише у наведених вище випадках, при чому перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Перевіркою встановлено і позивачем не оспорюється, що строк зарахування валютної виручки, встановлений ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за контрактом №12/01/18 з ТОО «Астанамегатрейд», порушений та вважає, що з моменту відступлення права вимоги іншій особі не несе відповідальності за розрахунками по контракту №12/01/18. Висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку позивачем не надано.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що відповідач мав врахувати договір відступлення вимоги та його наявність звільняє позивача від відповідальності за порушення термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, з огляду на наступне.

По-перше, позивачем до суду взагалі не надано копію договору відступлення права вимоги іншій особі за контрактом №12/01/2018.

По-друге, суд зазначає, що цивільне законодавство України та міжнародна комерційне законодавство дозволяють суб`єкту господарювання діяти на власний розсуд в приватних правовідносинах, в тому числі і замінювати сторону правочину шляхом відступлення права вимоги. Наслідки таких дій встановлюють, змінюють та припиняють права і обов`язки їх учасників, виключно в цивільних правовідносинах. Разом з тим, шляхом укладення договорів неможливо змінювати імперативні норми публічного права, до яких відноситься Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" і Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, а тому укладення позивачем договорів відступлення вимоги не підмінює його обов`язок щодо своєчасного зарахування валютної виручки від нерезидента.

Тобто, укладення резидентом України договору про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку зарахувати валютну виручку на рахунок в уповноваженому банку в строки, встановлені ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" і невиконання такого обов`язку тягне за собою нарахування податковим органом пені.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 р. у справі №802/1123/18-а, http://reyestr.court.gov.ua/Review/81917544.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову приватного підприємства "Новас Агро" (вул. Морехідна, 2-а, офіс 203, Миколаїв, 545) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6,Миколаїв,549) , відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич