Справа № 501/3633/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р.м. ОдесаСправа № 501/3633/19
Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

02.03.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 2 березня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року по справі №501/2380/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2018 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в здійсненні компенсації несвоєчасно одержаних ОСОБА_1 сум пенсії. Присуджено до стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області суму компенсації витрати частини доходів станом на 01.02.2016 року у розмірі 72277,46 грн. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області вчинити певні дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 станом на наступний час, тобто станом на червень 2017 року, та виплатити грошові кошти у повному обсязі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

17.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив визнати протиправними та такими, що ускладнюють виконання постанови апеляційного суду від 18 вересня 2018 року по справі №501/2380/17 та порушують права позивача, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо надання до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області у листі за вихідним №18293/03 від 02.11.2018 року неправдивої інформації про відсутність боргу компенсаційних виплат несвоєчасно одержаних ОСОБА_1 сум пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року по адміністративній справі №501/2380/17 та виплатити суму компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 станом на 01.06.2017 року у розмірі 17138,13 грн., а також згідно із ч. 1 ст. 382 КАС України встановити строк Управлінню щодо подання звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що судовим рішенням у цій справі, яке набрало законної сили, є чинним та не скасоване, встановлено протиправність відмови органу пенсійного фонду у проведенні компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії та присуджено на користь позивача 72 277,6 грн. В цій частині боржником виконане судове рішення у повному обсязі. Водночас, не виконаним залишається постанова апеляційного суду в частині покладеного на Управління обов`язку щодо проведення розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 станом на наступний час, тобто станом на червень 2017 року, та виплати грошових коштів у повному обсязі. З огляду на те, що боржником під час виконання судового рішення в цій частині подано державному виконавцю неправдиві дані щодо відсутності заборгованості за вказаний період, на підставі цих даних виконавче провадження закінчено, що фактично не призвело до відновлення порушеного права позивача на компенсацію недоотриманого доходу за певний період, встановленого в судовому порядку, і вказані дії Управління суперечать вимогам чинного законодавства, не відповідають порядку виконанню судового рішення у цій справі, вбачаються всі підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень вчинити дії на реальне виконання судового рішення та захист порушених прав та інтересів заявника.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 2 березня 2020 року заяву задоволено повністю. Суд визнав протиправними та такими, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме: Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року по адміністративній справі №501/2380/17, та порушують права ОСОБА_1 , дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо надання до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області, у Листі за вихідним №18293/03 від 02.11.2018 року, неправдивої інформації про відсутність боргу компенсаційних виплат несвоєчасно одержаних ОСОБА_1 сум пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконати Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року по адміністративній справі №501/2380/17, та виплатити суму компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , станом на 01.06.2017 року у розмірі 17138,13 грн. Вирішено надіслати окрему ухвалу на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року по адміністративній справі №501/2380/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня набрання ухвалою законної сили повідомити Одеський окружний адміністративний суд про вжиті на виконання вимог окремої ухвали заходи.

Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати, а в силу приписів 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на те, що покладений на Управління судовим рішенням, яке набрало законної сили у цій справі, обов`язок щодо компенсації неодержаного (несвоєчасно) одержаного доходу відповідачем не виконано, а висновком експерта спростовуються доводи суб`єкта владних повноважень про відсутність за результатом відповідного розрахунку сум компенсації, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для вжиття заходів контролю з метою ефективного виконання судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні заяви у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що у суду першої інстанції не було правових підстав для врахування під час прийняття окремої ухвали висновку експерта, оскільки питання щодо наявності чи відсутності обставин для компенсації втрати частини доходу має виключно юридичний характер. При цьому, застосувавши такі заходи контролю за виконанням судового рішення, суд фактично перебрав на себе функції суб`єкта владних повноважень, оскільки в даному випадку право вирішувати питання про вчинення дій в порядку Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» належить Управлінню.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч.ч. 2, 3 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судом першої інстанції вірно враховано, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Разом з цим, відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 370 КАС України, згідно яких судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Встановити обов`язок суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках та під час вирішення спору по суті.

Судом першої інстанції вірно враховано, що на виконання судового рішення у цій справі Іллічівським міським судом Одеської області видано ОСОБА_1 виконавчий лист про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області вчинити певні дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 станом на наступний час, тобто станом на червень 2017 року, та виплатити грошові кошти у повному обсязі.

22.10.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57478316 з виконання виконавчого листа №501/2380/17 від 09.10.2018 року, виданого Іллічівським міським судом Одеської області.

В порядку добровільного виконання судового рішення Головним управлінням ПФУ в Одеській області 08.10.2018 року надіслано розрахунок про відсутність сум компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду на спростування поданої Управлінням інформації позивачем наданий Висновок експертного дослідження від 28.03.2019 року №3 Е, за підписом судового експерта ОСОБА_2 , згідно якого сума компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , за період з 01.02.2016 року по 01.06.2017 року, із урахуванням фактично виплаченої пенсії по інвалідності у розмірі 80 676 грн., відповідно до Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по адміністративній справі №501/2380/17 від 18.09.2018 року, становить 17 138,13 грн.

При цьому, судом першої інстанції вірно вказано на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Вказані положення Закону кореспондуються із приписами Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, відповідно до п. 4 якого сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Таким чином, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Колегія суддів зазначає, що факт несвоєчасної виплати пенсії позивачу встановлений судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Вказані обставини були досліджені судом при вирішенні спору по суті у даній справі та суд дійшов висновку про наявність підстав для виплати позивачу сум компенсації втрати частини доходу, у тому числі станом на червень 2017 року.

Також, колегія суддів враховує, що, заперечуючи проти належності експертного висновку як доказу по справі, відповідачем не надаються обґрунтування, які підтверджують неправильність розрахунків.

Фактично всі доводи апелянта зводяться до незгоди із судовим рішенням, яке набрало законної сили і підлягає виконанню, та ці висновки суду в подальшому не оспорені в установленому порядку, тобто є чинними.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про виконання відповідачем судового рішення у цій справі не у повному обсязі та не у відповідності до норм законодавства, що регулює ці правовідносини, а встановлені обставини справи дають безумовні підстави для вжиття заходів судового контролю за належним виконанням рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням належної оцінки обставин справи та норм законодавства, що регулюють спірне питання, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Судове рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 2 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло