Справа № 313/436/20
Суддя: Кравцов С. О.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 313/436/20
Провадження 2-а/ 313/11/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року смт Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кравцова С.О. за участю секретаря судового засідання Василенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, Командира взводу першого батальйону другої роти лейтенанта поліції Шешеня М.А., третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Чорноморське між регіональне управління Укртрансбезпеки про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02.04.2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Херсонській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2247956 від 15.03.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 15.03.2020 року на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203км+500м працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 , яким він керував та який належить ФГ`Михво».

В обґрунтування порушення позивачем п. 22.5 ПДР відповідач посилається на єдиний доказ - квитанцію 60044. Разом з цим, під час габаритно-вагового контролю, вказана квитанція не містить реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю.

За результатом здійснення габаритно-вагового контролю, водієм якого був позивач, складено відповідну довідку про результати габаритно-вагового контролю № 025925 від 15.03.2020, у пункті 6 «результати вагового контрою» якої зазначено, що навантаження на осі, складає в тонах: 1) 4200; 2) 8550; 3) 8400; 4) 9100; 5) 9550 та повна маса транспортного засобу складає 39800 тонн.

Водночас вказане навантаження є таким, що не відповідає дійсності, оскільки за товарно-транспортною накладною на вказаний вантаж його маса складає 25470 кг, а загалом, з урахуванням маси транспортного засобу - 39150 кг.

Незважаючи на вказаний документ за результатами проведення габаритно-вагового контролю даного транспортного засобу складено акт № 040948 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 15.03.2020, в якому:

- у п.7 «маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування у кілометрах» зазначено: смт. Веселе, Запорізька обл., - м. Миколаїв, 290 км.;

- у п.8 «повна маса у тоннах» зазначено: нормативно допустима - 40,00 т.; фактична - 39,800 т,

- у п.9 «відстані між осями» відсутні цифрові значення;

- у п.10 «осьові навантаження» зазначено у тоннах: нормативно допустиме - 11/16/11/11, фактичне - 4200/16950/9100/9550.

Як зазначає позивач, що з наведених документів не зрозуміло в яких одиницях виміру в них зазначалась маса навантаження. Більш того з наведених даних у цих документах слідує, що мова йде про різні транспортні засоби. Якщо у довідці вказується про навантаження на п`ять осей, то в акті лише на чотири.

Незважаючи на вказану неузгодженість, на підставі вказаних довідки та акту Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок № 299/20 від 15.03.2024) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 15.03.2020 № 040948, яким нараховано до сплати 58 євро.

Також, у даному розрахунку зазначено, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Крім того позивач зазначає, що, Конституційний Суд України рішенням від 26.05.2015 у справі N 1- 11/ 2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України і, прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, та дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 132-1 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з допущеним правопорушенням.

Вважає,що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2247956 від 15.03.2020, за якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Під час перевірки здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу та за результатами зважування позивачу видано квитанцію, на підставі яких працівником Управління патрульної поліції в Херсонській області винесена постанова, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вважаючи, що він не підлягає адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та вказуючи на неспівпадання показників у квитанції,і дана квитанція 60044 не містить реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю, просить скасувати винесену відносно нього постанову.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність позову, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив про законність дій працівників поліції та правомочність розгляду ними справ про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, відповідно до ст. 222 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі , на позовних вимогах наполягає.

Відповідач про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надавши відзив, будь-яких інших заяв та клопотань не надав.

Відповідно до ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови серії ЕАК № 2179235 від 29.02.2020 року, винесеної інспектором поліції УПП в Херсонській області, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 510грн. стало перевезення вантажу причепом, державний номер НОМЕР_1 , маса якого на ведучу вісь становила 12050кг при нормі 11000кг без дозволу національної поліції, чим порушено п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Зазначене підтверджується квитанцією зважування.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 ( надалі - Правил).

Так, відповідно до п. 22.5 Правил, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11 вересня 2019 року № 54-IX, який набрав чинності 25.09.2019 року, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.

Так, частина друга статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Нормами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як з`ясовано судом під час розгляду справи, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, за перевищення навантаження, передбаченого п. 22.5 Правил.

Однак, відповідно до Примітки до ст. 132-1 КУпАП, в редакції станом на 15.03.2020 року, тобто на дату винесення постанови, дія частини першої цієї статті не поширювалась на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Крім того, позивачем до позову долучено квитанцію № 60044 від 15.03.2020 року, в якій не зазначені реквізити щодо пункту проведення вагового контролю.

Будь-яких пояснень щодо цих доводів позивача відповідач у відзиві не навів.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.241-246, 286, 297, КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № від 15.03.2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Шешеня М.А. ЕАК № 2247956 від 15.03.2020,про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №, 2247956 від 15.03.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду або через Веселівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О. Кравцов

21.05.2020