Справа № 308/4807/20
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

25.05.2020 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., ознайомившись з адміністративною справою за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ужгородського районного відділу поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції Зорівчака Василя Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла вказана позовна заява.

Перевіривши позовну заяви на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161 КАС України, судом встановлено, що така подана без додержання вказаних законодавчих норм.

Так, всупереч п. 2 ч. 5 та ч. 6 ст. 160 КАС України, відсутнє зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача та його представника.

Всупереч п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, відсутнє зазначення поштового індексу відповідача.

Також, всупереч ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви не додано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Так, згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові від 18.03.2020 по справі № 543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 (провадження №21-1410а16), та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому слід зауважити на тому, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, і (або) дії, вчинені ним чи не вчинені (бездіяльність), можуть породжувати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень або вчинення дій (бездіяльності) може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності спрямоване на захист порушеного майнового права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Відтак, спір щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком якого є зміна складу майна позивача, є майновим.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд, зокрема у постановах по справах № 802/504/17-а від 20.05.2020; № 820/3356/16 від 26.03.2019.

Як випливає з позовної заяви, предметом оскарження у цій справі є Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2422200 від 22.04.2020, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Відтак, спір у цій справі є майновим.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Інформацію про платіжні реквізити щодо сплати судового збору можна знайти, зокрема, на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/zbr/.

Окрім того, як випливає з позовної заяви, позивач звернувся до суду тільки 20 травня 2020 року з позовом визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2020 року, тобто більше ніж через місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували дотримання позивачем строку звернення до суду,що унеможливлює пересвідчитися у дотриманні такого строку.

Суд також вважає за необхідне додатково роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про залишення позову без руху та надання позивачу часу для усунення висловлених у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 294 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ужгородського районного відділу поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції Зорівчака Василя Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не пізніше десятиденного строку з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко