Справа № 640/11094/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2020 року м. Київ №640/11094/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, ), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо звільнення ОСОБА_1 за абз. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України протиправною та зобов`язати видати відповідний наказ про звільнення ОСОБА_1 за вказаною підставою та вчинити дії, передбачені ст. ст. 44, 47, 116 Кодексу законів про працю України;

- стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів заробітну плату за час перебування ОСОБА_1 на посаді та вихідну допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без проведення судового засідання та виклику сторін.

Разом з адміністративним позовом ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом заборони Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів видавати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві на підставі п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що зазначений ним спосіб забезпечення позову дасть можливість уникнути зайвих зволікань з розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, у ході розгляду заяви позивача про забезпечення позову судом не виявлено існування жодної очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Заява позивача про забезпечення позову взагалі не обґрунтована тими обставинами, з якими Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує можливість застосування заходів забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що застосування заходів забезпечення позову «дасть можливість уникнути зайвих зволікань з розгляду справи», проте дані обставини жодним чином не узгоджуються з приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України щодо підстав для забезпечення позову.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вєкуа Н.Г.