Справа № 826/16950/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 травня 2020 року справа №826/16950/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна мережа «Технікс Трейдинг» (далі по тексту - позивач)
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач)
проскасування податкового повідомлення-рішення від 16 липня 2015 року №3

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 16 липня 2015 року №3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що доводи, якими відповідач обґрунтовує свою позицію, носять характер припущень, тоді як підстави формування позивачем податкового кредиту відповідають вимогам податкового законодавства та підтверджені належними первинними документами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/16950/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні 21 вересня 2015 року представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі №826/16950/15 до набрання законної сили рішенням у справі №826/10192/15. Клопотання мотивоване тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене на підставі акта перевірки від 24 червня 2015 року №140/26-55-22-03/37317015, складеного за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, здійсненої на підставі наказу від 27 травня 2015 року №989, який є предметом оскарження в адміністративній справі №826/16950/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року вказане клопотання задоволено та зупинено провадження у справі №826/16950/15 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/10192/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року клопотання позивача про поновлення провадження в адміністративній справі №826/16950/15 задоволено, провадження у справі №826/16950/15 поновлено та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, на підставі наказу від 27 травня 2015 року №989, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку господарської діяльності позивача за питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Едвайсторг», ТОВ «ТК «Никса», ТОВ «ТК «Лакрес» за період з 01 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року, з ТОВ «Деніза» за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року, ТОВ «ТК «Никса», ТОВ «Фенікс Компані ЛТД» за період з 01 січня 2015 року по 31 січня 2015 року. Результати вказаної перевірки оформлено актом від 24 червня 2015 року №140/26-55-22-03/37317015.

Перевіркою встановлено порушення вимог пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті на загальну суму 549 083 грн., у тому числі за листопад 2014 року на суму 296 246 грн., за грудень 2014 року на суму 106 467 грн., за січень 2015 року на суму 146 370 грн.

На підставі виявлених порушень прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16 липня 2015 року №3, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 686 354 грн. (у тому числі 549 083 грн. - основний платіж та 137 271 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Надаючи оцінку обставинам справи суд виходить із наступного.

Як зазначалось, перевірка, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, проведена на підставі наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27 травня 2015 року №989.

Вказаний наказ та підстави проведення такої перевірки були предметом розгляду в адміністративній справі №826/10192/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна мережа «Технікс Трейдинг» до Державної податкової інспекції в Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року, позов у справі № 826/10192/15 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ від 27 травня 2015 року №989 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТМ «Технікс Трейдинг».

Рішення судів мотивовані тим, що оскаржуваний наказ контролюючого органу від 27 травня 2015 року №989 прийнятий в порушення визначеної Податковим кодексом України процедури призначення документальної позапланової виїзної перевірки, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Оскільки підставою для проведення перевірки, наслідком якої стало прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16 липня 2015 року №3, був наказ від 27 травня 2015 року №989, а предметом розгляду справи № 826/10192/15 - законність прийняття такого наказу та проведення перевірки на його підставі, суд приймає до уваги судові рішення у даній справі, яким вказаний наказ про проведення перевірки визнано протиправним та скасовано.

За змістом пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 статті Податкового кодексу України).

У свою чергу, положеннями пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тоді як за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платнику податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 березня 2018 року у справі № 1570/7146/12 та від 22 серпня 2018 року у справі №812/1283/17.

За змістом частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що визнання незаконним та скасування наказу на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної відповідачем, є безумовною підставою для визнання незаконним і прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення.

Висновки відповідача, наведені в акті перевірки щодо порушення позивачем пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що, у свою чергу, призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті, не спростовують факту незаконності проведення перевірки, а тому підстави для надання їм правової оцінки відсутні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна мережа «Технікс Трейдинг» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16 липня 2015 року №3.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна мережа «Технікс Трейдинг» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна мережа «Технікс Трейдинг» (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1; ідентифікаційний код 37317015);

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2; ідентифікаційний код 39669867).

Суддя В.А. Кузьменко