Справа № 233/1889/20
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/1889/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участю

секретаря Теліціної О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону №1 УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Пономаренко Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що постановою серії ЕАК № 2338101 від 03 квітня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що 03 квітня 2020 року о 17 годині 06 хвилин, він керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , ніби то виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 г Правил дорожнього руху України. З постановою про накладення адміністративного стягнення не згоден, вважає її незаконно, оскільки 03 квітня 2020 року, керуючи зазначеним вище автомобілем, п.8.7.3г Правил дорожнього руху України не порушував, рухаючись у заданому напрямку, виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору, а жовтий сигнал загорівся під час перетину ним перехрестя, що відповідає приписам п.п.8.11, 16.8 Правил дорожнього руху України та правовій позиції, висловленій Верховним Судом у справі № 751/4088/17. Приблизно через 3-4 кілометри його наздогнав автомобіль патрульної поліції, після чого відповідач по справі виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідач проігнорував його прохання скласти протокол, в якому він міг би викласти пояснення стосовно суті адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується. Як з`ясувалось пізніше у сервісному центрі, на його гаджети відеореєстратор та мобільний телефон було здійснене зовнішнє втручання, внаслідок чого на їх носіях не збереглись відеофайли із записом подій, які передували зупинці представниками патрульної поліції. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2338101 від 03 квітня 2020 року не містить посилань на належні та допустимі докази, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач просить:

-визнати незаконними дії інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Пономаренко О.А. щодо складання постанови серія ЕАК № 2338101 від 03 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП.;

-визнати постанову серія ЕАК № 2338101 від 03 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначивши, що 03 квітня 2020 року п. 8.7.3 г Правил дорожнього руху України він не порушував, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору; під час перетину ним перехрестя і на в`їзді і на виїзді горів зелений сигнал світлофору, жовтого сигналу він не бачив взагалі. Пояснив, що відповідач відмовив у складанні протоколу та не надав на його вимогу копію диску із відеозаписом на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху України, при цьому поводився коректно. Інших претензій до відповідача стосовно процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не має.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на адміністративний позов (а.с.20-24), в якому просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , пославшись в обґрунтування своєї позиції на наступні обставини:

-його дії 03 квітня 2020 року при розгляді справи та винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП відповідали діючому законодавству; оскаржувана постанова серії ЕАК № 2338101 від 03 квітня 2020 року відповідає вимогам закону, а її зміст обставинам правопорушення, вчиненого позивачем по справі;

-протокол в даному випадку не складався, відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, якою передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається;

-з відеозапису з нагрудного відеореєстратору та відеореєстратору службового автомобіля чітко вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 314 державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті а/д НОМЕР_2 , здійснив рух на заборонений (жовтий сигнал світлофору. На відеозаписі видно основний та дублюючий світлофорні об`єкти, на яких наявні 3 зелених миготливих сигнали світлофору, увімкнення жовтого сигналу світлофору, і аж потім Зацаринний виїхав на перехрестя та здійснив його проїзд. Увімкненню жовтого сигналу світлофору передував зелений миготливий сигнал, який згідно п.8.7.3в ПДР України інформує про те, що незабаром буде увімкнено сигнал, який забороняє рух, що було проігноровано позивачем по справі.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, відтворивши відеозапис з відеореєстратора відповідача, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 03 квітня 2020 року відповідачем по справі винесено постанову серія ЕАК № 2338101 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 гривень, зі змісту якої вбачається, що останній 03 квітня 2020 року о 17 годині 06 хвилин, рухаючись по автодорозі М12, на перехресті з автодорогою Н14 виїхав на перехрестя на забороняючий рух жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3г Правил дорожнього руху України порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (порушення зафіксовано на реєстратор 6487, бодікам 00140) (а.с.8).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8.7.3. (г) Правил дорожнього руху жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За приписами п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

В судовому засіданні був відтворений наданий відповідачем на підтвердження заперечень проти позову відеозапис з відеореєстратора (відомості про застосування якого внесено до оскаржуваної постанови).

Суд зауважує, що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні під час відтворення вказаного відеозапису визнав, що зафільмований на ньому автомобіль білого кольору це автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 314 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував 03 квітня 2020 року.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису чітко вбачається, що жовтий сигнал світлофору увімкнувся ще до того, як водій автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 314 державний номерний знак НОМЕР_1 наблизився до перехрестя автодоріг Н14-М12, та продовжив рух, виїхавши таким чином на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух та завершив проїзд вказаного перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Позивач, під`їжджаючи до світлофору, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР України при увімкнені жовтого сигналу світлофора. Проте, вищезазначених вимог ПДР України позивач не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР України місці при проїзді перехрестя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при подачі позовної заяви до суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КпАП України, підтверджено належними доказами, зокрема, відеозаписом з відеореєстратора відповідача, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, зважаючи на що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд вважає за доцільне зауважити на наступне.

Згідно п. 8.11 ПДР України, на який посилається позивач, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на п.п.8.11, 16.8 Правил дорожнього руху України, оскільки, як вбачається з дослідженого відеозапису з відеореєстатора відповідача по справі, жовтий сигнал світлофору увімкнувся ще до того, як ОСОБА_1 наблизився до перехрестя автодоріг Н14-М12.

Доводи позивача ОСОБА_1 стосовно не складення відповідачем по справі протокола про адміністративне правопорушення суд вважає неспроможними з наступних підстав.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судовий збір відповідно до ст.139 КАС України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до інспектора роти № 2 батальйону №1 УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Пономаренко Олексія Анатолійовича (адреса місця знаходження : м.Кропивницький, вул.Ю.Бутусова, 22 «б») про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, зокрема, на апеляційне оскарження рішення, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення суду виготовлений 27 травня 2020 року.

Суддя