Справа № 240/2765/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 240/2765/19

26 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В.

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :
відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністартвиного суду від 06.05.2019 залишено без руху, запропоновано апелянта у строк не пізніше 10 днів з дня спливу строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати підстави для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали суду від 27.04.2020 позивачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019, в обгрунтування якої позивач зазначає, що не мав можливості подати апеляційну скаргу вчасно оскільки не має юридичної освіти чи практики в судових процесах, і не знав про строки апеляційного оскарження. Також зазначає, що має забезпечувати сім`ю - дружину та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні

Суд апеляційної інстанції перевіривши строк на апеляційне оскарження та ознайомившись з клопотанням про поновлення строку, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 2 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч.3 ст.295 КАС України).

Як свідчать матеріали справи, оскаржувану ухвалу прийнято судом першої інстанції 06 травня 2019 року та отримано позивачем 21 травня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.41).

Отже, останнім днем подання апеляційної скарги є 05 червня 2019 року.

З апеляційною скаргою позивач звернувся до суду 19.09.2019, про що свідчить відтиск штемпеля на конверті. (а.с.51). Отже, апелянтом пропущено 15-ти денний строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 295 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При цьому, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

В рішенні у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначає, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосудця в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 39 рішення у справі "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Так, в обгрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою позивач зазначає, що не мав можливості подати апеляційну скаргу вчасно оскільки не має юридичної освіти чи практики в судових процесах, і не знав про строки апеляційного оскарження. Також зазначає, що має забезпечувати сім`ю - дружину та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні

Однак, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вказані позивачем обставини не є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивними обставинами та не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів не вбачає наявності поважних причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2019, а тому у задоволенні заяви позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.