Справа № 824/1349/19-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1349/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

27 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Мізюка В.В.

представника відповідача: Гроссу Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №583 від 19.09.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення" в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Також, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №155 о/с від 07.10.2019 "По особовому складу" в частині звільнення його зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" та поновити його на службі в поліції на посаді слідчого СВ Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з 10.10.2019, та відповідно стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня його звільнення 10.10.2019 по день подачі адміністративного позову, на загальну суму 5876,67 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали доводи зазначені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши, суддю-доповідача, позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, 29.01.2016 ОСОБА_1 прийняв присягу працівника поліції (а.с.133).

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №165 о/с від 17.10.2018 ОСОБА_1 призначений на посаду слідчого слідчого відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області (а.с.21) та зі своєю посадовою інструкцією ознайомлений 25.02.2019 (а.с.137).

Згідно з наявними у справі відомостями про доведення до поліцейського Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області вимог в тому числі антикорупційного законодавства, Дисциплінарного статуту позивач ознайомлений із зазначеними нормативно-правовими актами (а.с.129-132), а також надав відповідні зобов`язання щодо доброчесної поведінки, в тому числі поза робочий час (а.с.134).

25.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості (номер кримінального провадження 0000985) про те, що 25.07.2019 в ході проведення поверхневого огляду ОСОБА_2 виявлено 1 згорток із вмістом в середині порошкоподібної речовини білого кольору. Правова кваліфікація кримінального правопорушення частина 1 статті 309 Кримінального кодексу України, досудове розслідування здійснює слідчий ОСОБА_1 (а.с.35).

16.08.2019 кримінальне провадження №0000985 закрито, у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення (пункт 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що у другій половині серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в позаробочий час, відвідали ОСОБА_2 за місцем його проживання по АДРЕСА_3

30.08.2019 на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшла доповідна записка заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області Горбана М. по факту надзвичайної події за участю особового складу Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно змісту якої останній клопотав про призначення службового розслідування (а.с.101-102).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 30.08.2019, №1087 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування. На період проведення службового розслідування тимчасово відсторонено від виконання службових обов`язків за займаною посадою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.95-96).

19.09.2019 складено висновок службового розслідування, проведеного по факту порушення службової дисципліни слідчим СВ Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , який того ж дня затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (а.с.85-93).

Відповідно до висновку службового розслідування, в тому числі запропоновано за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог частини 3 статті 11, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про поліцію", пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016, №1179, підпункту 6 пункту 3 розділу VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017, №570, до слідчого слідчого відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

При цьому в ході службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не виявлено.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №583 від 19.09.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення" до ОСОБА_1 , за порушення службової дисципліни, що виразилась у недотриманні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог частини 3 статті 11, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про поліцію", пунктів 1,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016, №1179, підпункту 6 пункту 3 розділу VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017, №570, застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.140-141).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №155 о/с від 07.10.2019 "По особовому складу" ОСОБА_1 , відповідно до статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 07.10.2019 (а.с.142).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №158 о/с від 10.10.2019 "По особовому складу" унесено зміни до наказу ГУНП в Чернівецькій області №155 о/с від 07.10.2019 в частини зміни дати звільнення ОСОБА_1 з 07.10.2019 на 10.10.2019 (а.с.143).

З викладеним позивач не згідний, вважає оскаржувані накази протиправними, оскільки дисциплінарного порушення він не вчиняв, службове розслідування проведене з порушенням вимог чинного законодавства України, в кримінальному провадженні підозри йому не пред`явлено.

Крім того, судом першої інстанції допитаний в якості свідка ОСОБА_2 .

Суду останній пояснив, що його було затримано працівниками поліції за зберігання наркотичної речовини, яку він знайшов на вулиці, внаслідок чого було зареєстроване кримінальне провадження. В рамках кримінального провадження його жодного разу не допитували, підозри не пред`являли, до слідчого не викликали. Ним було надано виключно одне пояснення оперативному працівникові під час затримання.

З ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він не був знайомий раніше, а познайомився в серпні 2019 року, коли останні завітали до нього додому ( АДРЕСА_2 ) та повідомили, що вони працівники поліції, які займаються розслідуванням кримінального провадження по факту зберігання ним наркотичних речовин.

Під час цього візиту, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили йому, що необхідно "вирішити" питання щодо закриття кримінального справи інакше його чекають неприємності. Зазначена розмова відбувалась за участю як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_1 відійшов від них на 1,5-2 метра і в цей час ОСОБА_3 повідомив йому, що для закриття провадження у справі необхідно 500 дол. США, яких у нього не було і які він пообіцяв знайти. Чи чув про зазначене ОСОБА_1 він не знає, однак припускає, що останній міг це почути.

Після цього, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пішли. В подальшому вони йому дзвонили, а також писали повідомлення на телефон щодо того чи зібрав він необхідні гроші (зокрема ОСОБА_1 дзвонив одного разу). Про зазначені дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомив відповідні правоохоронні органи, внаслідок чого при передачі коштів у розмірі 500 дол. США ОСОБА_3 , останній був затриманий працівниками Державного бюро розслідування.

Про те, що відносно нього було закрите кримінальне провадження по факту зберігання наркотичних речовин він дізнався після повідомлення про вимагання хабаря від представників Державного бюро розслідування.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що поліцейський у своїй діяльності зобов`язаний неухильно дотримуватися законів України та всіляко сприяти людині у захисті її порушеного права або вживати превентивні заходи, які унеможливлюють порушення прав людини.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 30.08.2019, №1087 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування стосовно перевірки відомостей, викладених в доповідній записці заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області Горбана М. по факту надзвичайної події за участю особового складу Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно змісту якої останній клопотав про призначення службового розслідування.

За результатами службового розслідування, у визначений статтею 16 Дисциплінарного статуту строк, дисциплінарною комісією оформлено висновок службового розслідування.

Порушення службової дисципліни, згідно матеріалів службового розслідування, полягають у тому, що позивач діючи умисно, з корисливих мотивів, у непередбачений процесуальним законом спосіб разом з ОСОБА_3 вступив у неділові стосунки з фігурантом у кримінальному провадженні ОСОБА_2 . Про зазначене не проінформував належним чином керівництво ГУНП.

А саме, згідно висновку службового розслідування: "25.07.2019 слідчим відділенням Чернівецького ВП ГУНП до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000985 за ч.1 ст.309 КК України було внесено відомості щодо незаконного зберігання ОСОБА_2 психотропних речовин - амфетаміну. Досудове розслідування у даному провадженні було доручено слідчому слідчого відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , який 16.08.2019 за результатами розслідування прийняв рішення про закриття провадження за п. 2 ч. 1 ст.284 КК України.

Разом з цим, 30.08.2019 на перехресті вулиці Поштової - площі Центральної м. Чернівці, слідчими Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, спільно з поліцейськими Чернівецького управління ДВБ НП України, під процесуальним керівництвом Генеральної прокуратури України, в рамках розслідування кримінального провадження №0000687, розпочатого 24.08.2019 за ч.3 ст.368 КК України, було затримано слідчого СВ Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Будучи опитаним у ході проведення службового розслідування ОСОБА_2 повідомив про те, що 23.08.2019, близько 19 год. 30 хв., по місцю його проживання, прибули слідчі Чернівецького ВП ГУНП ОСОБА_1. та ОСОБА_3. При цьому, ОСОБА_3 , у присутності ОСОБА_1 , запропонував ОСОБА_2 надати їм грошову суму в розмірі 500 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності, пригрозивши, що у разі відмови, ОСОБА_2 буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Сприйнявши висловленні ОСОБА_3 погрози як реальні, ОСОБА_2 зазначив, що він не має визначеної грошової суми, та йому необхідний час, щоб її зібрати. При цьому, розуміючи неправомірний характер дій поліцейських, ОСОБА_2 проінформував про це підрозділ ДВБ НПУ".

Прийнятим за висновками службового розслідування оскаржуваним наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №583 від 19.09.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення" до ОСОБА_1 , за порушення службової дисципліни, що виразилась у недотриманні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог частини 3 статті 11, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про поліцію", пунктів 1,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016, №1179, підпункту 6 пункту 3 розділу VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017, №570, застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Згідно наявного у матеріалах службового розслідування пояснення ОСОБА_1 від 03.09.2019, ОСОБА_1 зазначає про те, що він розслідував кримінальне провадження №0000985 від 25.07.2019 по факту незаконного зберігання амфетаміну ОСОБА_2 . Дане провадження було закрито ним за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки, згідно експертного висновку, вага психотропної речовини була меншою ніж гранична не притягнення до кримінальної відповідальності. Після закриття провадження його матеріали було скеровано до прокуратури для перевірки законності прийнятого рішення. Як зазначив ОСОБА_1 , до 25.07.2019 він з ОСОБА_2 знайомий не був. У свою чергу, з ОСОБА_3 перебував у робочих стосунках, конфліктів між ними не було. З приводу розслідування кримінального провадження №0000985 ОСОБА_1 , з ОСОБА_3 не спілкувався. Разом з цим, ОСОБА_1 зазначив, що наприкінці серпня 2019 року за ініціативою ОСОБА_3 відбулась зустріч між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Місцем зустрічі був під`їзд будинку по місцю проживання ОСОБА_5 . Дату зустрічі ОСОБА_1 не пам`ятає, однак зазначив, що вона мала місце після закриття ним НОМЕР_1 та направлення його матеріалів до прокуратури. ОСОБА_1 зазначає, що під час вказаної зустрічі він представив ОСОБА_2 як свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 та одразу покинув місце зустрічі. Як вказав ОСОБА_1 , на його думку, приводом до зустрічі стало бажання ОСОБА_3 розшукати свого знайомого, з яким він втратив зв`язок. Про подальші контакти між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 нічого не відомо. Також ОСОБА_1 зазначив, що він з приводу отримання неправомірної вигоди жодних розмов з ОСОБА_7 не вів та жодних дій не вчиняв (а.с.121-123).

Разом з цим, суд першої інстанції звертає увагу на те, що відповідно до наданих суду показів свідок ОСОБА_2 (фігурант по кримінальному провадженні) підтвердив той факт, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він не був знайомий раніше, а познайомився в серпні 2019 року, коли останні завітали до нього додому ( АДРЕСА_2 ) та повідомили, що вони працівники поліції, які займаються розслідуванням кримінального провадження по факту зберігання ним наркотичних речовин. Під час цього візиту, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили йому, що необхідно "вирішити" питання щодо закриття кримінального справи інакше його чекають неприємності.

Водночас, суд першої інстанції зазначає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000985 було доручено слідчому слідчого відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_3 жодних дій щодо розслідуванням кримінального провадження повноважень не мав.

Судом першої інстанції також встановлено, що згідно з наявними у справі відомостями про доведення до поліцейського Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області вимог в тому числі антикорупційного законодавства, Дисциплінарного статуту позивач ознайомлений із зазначеними нормативно-правовими актами (а.с.129-132), а також надав відповідні зобов`язання щодо доброчесної поведінки, в тому числі поза робочий час (а.с.134).

На думку суду першої інстанції, про будь яку зацікавленість ОСОБА_3 у рамках дорученого ОСОБА_1 кримінального провадження №0000985, останній повинен був відреагувати та повідомити відповідальних осіб ГУНП.

Висновки службового розслідування, які підтверджені показами свідка ОСОБА_2 , свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні наведених вище норм правових актів.

При цьому суд першої інстанції критично сприймає пояснення позивача щодо того, що він на прохання ОСОБА_3 хотів познайомити останнього з ОСОБА_2 , оскільки згідно пояснень ОСОБА_1 , наданими в залі судового засідання, та показів свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не був знайомий з ОСОБА_2 до дня відвідування останнього в серпні 2019 року ( АДРЕСА_2 ), а отже знайомити з незнайомим є алогічним по своїй природі.

Окрім цього, згідно пояснень ОСОБА_1 він знайомив ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , оскільки двоє останніх є давніми знайомими, що також суд оцінює критично, в силу того, що знайомити із знайомим є також алогічним.

Щодо виду дисциплінарного стягнення застосованого до позивача то суд першої інстанції вважає, що воно відповідає ступеню тяжкості скоєного проступку (недотримання Присяги працівника поліції, невиконання вимог частини 3 статті 11, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про поліцію", пунктів 1,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року, №1179, підпункту 6 пункту 3 розділу VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 року, №570), оскільки позивач, будучи обізнаним з своїми посадовими обов`язками згідно посадової інструкції та, як наслідок цього, з вказаними вище нормативно-правовими актами, діяв всупереч їх положенням та вчинив проступок, який порочить честь працівника поліції.

Щодо обставини, що в кримінальному провадженні №0000687 або в будь-якому іншому провадженні у ОСОБА_1 відсутній процесуальний статус, тобто останньому не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та відносно нього відомості до ЄРДР не вносились, суд першої інстанції зазначив, що за фактом вчинення ОСОБА_3 ряду протиправних дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди, шляхом її вимагання, від ОСОБА_2 у сумі 500 доларів США за вирішення питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за фактом можливого зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, розпочато кримінальне провадження за №0000687. У рамках кримінального провадження №0000687 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (а.с.113-119).

Відомостей про фігурування позивача у вказаному кримінальному провадженні №0000687 у будь-якому процесуальний статусі, у матеріалах справи немає.

Однак, дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності. Порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, врегульованими різними нормативно-правовими актами. Отже, наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області №583 від 19.09.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення" ОСОБА_1 правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Щодо наказу начальника ГУНП в Чернівецькій області №155 о/с від 07.10.2019 "По особовому складу" та внесення до нього змін суд першої інстанції зазначає, що даним наказом ОСОБА_1 , відповідно до статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 07.10.2019.

Представником позивача у позовній заяві повідомлено про те, що позивач з 03.10.2019 по 08.10.2019 перебував на стаціонарному лікуванні.

Однак, суд першої інстанції вказує, що правом змінити дату, з якої особа рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ підлягає звільненню зі служби у такій правовій ситуації, наділений безпосередній керівник (начальник) такої особи, шляхом внесення змін до наказу про звільнення із зазначенням нової дати звільнення, встановивши її наступним робочим днем після закінчення терміну непрацездатності працівника.

Отже, наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області №158 о/с від 10.10.2019 "По особовому складу" на підставі довідок правомірно внесено зміни до наказу ГУНП в Чернівецькій області №155 о/с від 07.10.2019 в частини зміни дати звільнення ОСОБА_1 з 07.10.2019 на 10.10.2019.

Щодо порушення процедури проведення службового розслідування, про яке у позові зазначав позивач, то суд першої інстанції зазначив, що службове розслідування проведене відповідно до вимог чинного законодавства України, а його висновки відповідають дійсності.

На підставі вказаного вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Як передбачено ч.1 ст.48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України "Про Національну поліцію" рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст.60 Закону України "Про Національну поліцію" проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який набрав чинності 07.10.2018. (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - отримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно з ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Як передбачено ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до ч.2-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Крім того, у відповідності до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч.7,8 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.3, 4, 9 ст.20 Дисциплінарного статуту керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських.

Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Крім того, у відповідності до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Згідно з п.1 Розділу І Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до абз.1, 5, 11 п.1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Згідно з п.1 Розділу IV Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області від 30.08.2019 №1087 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування стосовно перевірки відомостей, викладених в доповідній записці заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області Горбана М. по факту надзвичайної події за участю особового складу Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно змісту якої останній клопотав про призначення службового розслідування.

За результатами службового розслідування, у визначений статтею 16 Дисциплінарного статуту строк, дисциплінарною комісією оформлено висновок службового розслідування.

Порушення службової дисципліни, згідно матеріалів службового розслідування, полягають у тому, що позивач діючи умисно, з корисливих мотивів, у непередбачений процесуальним законом спосіб разом з ОСОБА_3 вступив у неділові стосунки з фігурантом у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , про зазначене не проінформував належним чином керівництво ГУНП.

А саме, згідно висновку службового розслідування: "25.07.2019 слідчим відділенням Чернівецького ВП ГУНП до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000985 за ч. 1 ст.309 КК України було внесено відомості щодо незаконного зберігання ОСОБА_2 психотропних речовин - амфетаміну. Досудове розслідування у даному провадженні було доручено слідчому слідчого відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , який 16.08.2019 за результатами розслідування прийняв рішення про закриття провадження за п.2 ч.1 ст.284 КК України.

Разом з цим, 30.08.2019 на перехресті вулиці Поштової - площі Центральної м. Чернівці, слідчими Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, спільно з поліцейськими Чернівецького управління ДВБ НП України, під процесуальним керівництвом Генеральної прокуратури України, в рамках розслідування кримінального провадження №0000687, розпочатого 24.08.2019 за ч. 3 ст. 368 КК України, було затримано слідчого СВ Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Будучи опитаним у ході проведення службового розслідування ОСОБА_2 повідомив про те, що 23.08.2019, близько 19 год. 30 хв., по місцю його проживання, прибули слідчі Чернівецького ВП ГУНП ОСОБА_1. та ОСОБА_3. При цьому, ОСОБА_3 , у присутності ОСОБА_1 , запропонував ОСОБА_2 надати їм грошову суму в розмірі 500 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності, пригрозивши, що у разі відмови, ОСОБА_2 буде притягнуто до кримінальної відповідальності. Сприйнявши висловленні ОСОБА_3 погрози як реальні, ОСОБА_2 зазначив, що він не має визначеної грошової суми, та йому необхідний час, щоб її зібрати. При цьому, розуміючи неправомірний характер дій поліцейських, ОСОБА_2 проінформував про це підрозділ ДВБ НПУ".

В свою чергу, ОСОБА_1 зазначає про те, що він розслідував кримінальне провадження № 0000985 від 25.07.2019 по факту незаконного зберігання амфетаміну ОСОБА_2 . Дане провадження було закрито ним за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки, згідно експертного висновку, вага психотропної речовини була меншою ніж гранична не притягнення до кримінальної відповідальності. Після закриття провадження його матеріали було скеровано до прокуратури для перевірки законності прийнятого рішення. Як зазначив ОСОБА_1 , до 25.07.2019 року він з ОСОБА_2 знайомий не був. У свою чергу, з ОСОБА_3 перебував у робочих стосунках, конфліктів між ними не було. З приводу розслідування кримінального провадження №0000985 ОСОБА_1 , з ОСОБА_3 не спілкувався. Разом з цим, ОСОБА_1 зазначив, що наприкінці серпня 2019 року за ініціативою ОСОБА_3 відбулась зустріч між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Місцем зустрічі був під`їзд будинку по місцю проживання ОСОБА_5 . Дату зустрічі ОСОБА_1 не пам`ятає, однак зазначив, що вона мала місце після закриття ним НОМЕР_1 та направлення його матеріалів до прокуратури. ОСОБА_1 зазначає, що під час вказаної зустрічі він представив ОСОБА_2 як свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 та одразу покинув місце зустрічі. Як вказав ОСОБА_1 , на його думку, приводом до зустрічі стало бажання ОСОБА_3 розшукати свого знайомого, з яким він втратив зв`язок. Про подальші контакти між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 нічого не відомо. Також ОСОБА_1 зазначив, що він з приводу отримання неправомірної вигоди жодних розмов з ОСОБА_7 не вів та жодних дій не вчиняв (а.с.121-123).

Відповідно до наданих суду першої інстанції показів свідок ОСОБА_2 (фігурант по кримінальному провадженні) підтвердив той факт, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він не був знайомий раніше, а познайомився в серпні 2019 року, коли останні завітали до нього додому ( АДРЕСА_2 ) та повідомили, що вони працівники поліції, які займаються розслідуванням кримінального провадження по факту зберігання ним наркотичних речовин. Під час цього візиту, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили йому, що необхідно "вирішити" питання щодо закриття кримінального справи інакше його чекають неприємності.

Досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000985 було доручено слідчому слідчого відділення Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_3 жодних дій щодо розслідуванням кримінального провадження повноважень не мав.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно пояснень ОСОБА_1 він знайомив ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , оскільки двоє останніх є давніми знайомими, що також, в силу того, що знайомити із знайомим є алогічним.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, обставини встановлені показами ОСОБА_2 є в межах даної адміністративної справи належними доказами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не зрозуміло з яких підстав позивачем було розголошено ОСОБА_3 інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків щодо ОСОБА_2 , а саме адреса проживання, хід розслідування кримінального провадження № 0000985.

Також, колегія суддів враховує ту обставину, що сам позивач в своїх поясненнях зазначає (а.с.122), що "З громадянином ОСОБА_2 непідтримував та непідтримує жодних відносин, до 25.07.2019 не був з ним знайомий та після не спілкувався". Тобто, колегія суддів погоджується з критичним ставленням до доводів позивача, що він лише познайомив ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , оскільки позивач вказав, що сам не знав ОСОБА_2 до 25.07.2019.

В свою чергу, свідок зазначає, що не був знайомим ні з ОСОБА_3 , ні з ОСОБА_1 , до моменту коли останні прийшли до нього додому.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 не був знайомий ні з ОСОБА_3 , ні з ОСОБА_1 до моменту зустрічі в серпні 2018 року, коли останні прийшли за адресою його проживання. Крім того, позивач здійснив розголошення відомостей ОСОБА_3 щодо місця проживання ОСОБА_2 , що вже свідчить про порушення позивачем Дисциплінарного статуту та Правила етичної поведінки поліцейських.

Щодо доводів позивача в частині надання доказів суду першої інстанції, що він виступає в кримінальному провадженні №0000647 в якості свідка, колегія суддів зазначає, що дана обставина ніяк не спростовує доводів суду першої інстанції щодо того, що дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності. Порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, врегульованими різними нормативно-правовими актами.

Тобто, відкриття кримінального провадження лише по ОСОБА_3 , не свідчить про ту обставину, що позивача не може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області №583 від 19.09.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення" ОСОБА_1 правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції що в даному випадку відповідач діяв на підставі та у спосіб, визначений законодавством.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо відмови у задоволені позовних вимог.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Разом з тим, у відповідності до вимог ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволені позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 травня 2020 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Ватаманюк Р.В.