Справа № 400/4292/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/4292/19
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

25.02.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи для призначення пенсії періодів роботи в Первомайському виробничому водопровідно-каналізаційному господарстві з 18.03.2004 року по 30.11.2004 року та в КП "Первомайський міський водоканал" з 01.05.2006 року по даний час; зобов`язати Управління зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії періоди роботи в Первомайському виробничому водопровідно-каналізаційному господарстві з 18.03.2004 року по 30.11.2004 року та в КП "Первомайський міський водоканал" з 01.05.2006 року по даний час.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, під час призначення пенсії не був врахований страховий стаж за період роботи в Первомайському виробничому водопровідно-каналізаційному господарстві з 18.03.2004 року по 30.11.2004 року та в КП "Первомайський міський водоканал" з 01.05.2006 року, де працює на даний час. У тому числі, вимоги щодо зарахування вказаного періоду робіт до страхового стажу Управлінням залишено без задоволення і за результатом розгляду відповідного звернення позивача. Так, підставою для відмови у задоволенні вказаних вимог стала відсутність даних про сплату підприємствами страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки виплата заробітної плати проводилась з утриманням відповідних внесків, а несплата підприємством страхових внесків не може нести негативних наслідків для працівника, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, направлені на належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, викладене в листі від 25.07.2019 року №3056-Ш-07, про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи в Первомайському виробничому водопровідно-каналізаційному господарстві з березня по листопад 2004 року та в КП "Первомайський міський водоканал" з травня 2006 року по грудень 2019 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії періоди роботи в Первомайському виробничому водопровідно-каналізаційному господарстві з березня по листопад 2004 року та в КП "Первомайський міський водоканал" з травня 2006 року по грудень 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, відповідно до положень ст. 106 Закону №1058 обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, а тому не виконання страхувальником наведених правил не може впливати на права працівника щодо належного пенсійного забезпечення.

З огляду на те, що доводи позивача про наявність обставин для зарахування спірного стажу роботи знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність рішення Управління закону, що є безумовною підставою для зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та помилково не враховано те, що відсутність відомостей у реєстрі застрахованих осіб на ім`я позивача про сплату страхових внесків виключає можливість зарахувати спірні періоди до страхового стажу особи. Відтак, вказані обставини, а також не подання позивачем до органу пенсійного фонду відповідних даних, які б давали можливість пересвідчитись у наявності підстав для зарахування певного періоду робіт до страхового стажу, вказують, що у суду першої інстанції не виникло обставин для задоволення позову із зобов`язанням відповідача вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з січня 2015 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, при призначенні пенсії відповідачем не враховано стаж роботи в Первомайському виробничому водопровідно-каналізаційному господарстві з 18.03.2004 року по 30.11.2004 року та в КП "Первомайський міський водоканал" з 01.05.2006 року, де позивач працює на даний час.

У тому числі, залишені без задоволення вимоги позивача про зарахування вказаного періоду робіт до страхового стажу, викладені у відповідному зверненні в Управління.

Так, підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи стала несплата роботодавцем страхових внесків.

Вказані обставини також підтверджуються індивідуальною відомістю про застраховану особу форми ОК-5, згідно якої Первомайським виробничим водопровідно-каналізаційним господарством з березня 2004 року по листопад 2004 року та КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з травня 2006 року по грудень 2019 року страхові внески до Пенсійного фонду України не сплачувалися.

Управління повідомило, що до загального страхового стажу при призначенні пенсії позивача зараховано період роботи в КП "Первомайський міський водоканал" з 01.12.2004 року по 30.04.2006 року, що становить 1 рік 5 місяців.

Не погоджуючись із рішенням та діями Управління, посилаючись на їх необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Разом з цим, згідно із ст. 20 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до положень ст. 106 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника-роботодавця.

При цьому, відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Вказані положення закону кореспондуються із приписами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Апеляційний суд враховує, що спірний період робіт належним чином задокументований у трудовій книжці позивача Серії НОМЕР_1 .

У тому числі, одержання заробітної плати за вказаний період роботи позивачем підтверджено виданими роботодавцем Довідками із застереженням про нарахування страхових внесків до Пенсійного фонду України на всі виплати.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно із п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Водночас, за правилами п. 4.2 Порядку від 25.11.2005 року №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, оскільки під час призначення позивачу пенсії у органу пенсійного фонду були відомості про трудову діяльність позивача, колегія суддів вважає, що вказані обставини давали Управлінню правові підстави для самостійної перевірки таких даних з метою забезпечення прав особи на належне пенсійне забезпечення.

Отже, є необґрунтованими доводи апелянта про неможливість врахування судом даних про фактичний нарахований дохід позивача за оспорюваний період роботи на підприємствах без їх попереднього подання пенсіонером безпосередньо до органу пенсійного фонду.

З огляду на те, що на момент призначення пенсії у розпорядженні Управління були достатні документи, які підтверджували відповідний період роботи позивача, а несплата страхувальником внесків у встановлених розмірах і порядку не може нести негативних наслідків для особи, яка звертається за пенсією, а відтак - і на її право на належне пенсійне забезпечення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та неправомірність рішення Управління та наявність безумовних підстав для зобов`язання органу пенсійного фонду зарахувати оспорюваний період роботи до страхового стажу в судовому порядку.

Враховуючи наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло