Справа № 333/5999/19
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5999/19
Провадження № 2-а/333/14/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України, третя особа: сержант поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцев Владислав Євгенійович про скасування постанови про адміністративне стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до сержанта поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцева Владислава Євгенійовича про скасування постанови про адміністративне стягнення серії ЕАК № 1599931 від 08.10.2019 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані наступним.

08.10.2019 року поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцев В.Є. притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР України. При цьому відповідач допустився певних процесуальних порушень.

Так, Зайцев В.Є. застосував прилад для вимірювання швидкості не в автоматичному, а в ручному режимі, прилад перебував у інспектора в руці, а не на спеціальній тринозі. Проте, положеннями ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні. Органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому, на думку позивача, поліцейський не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі.

Інспектор Зайцев В.Є. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності «на місці вчинення правопорушення», тобто на автодорозі. Проте, рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.ст. 257, 268, 277-280 КУпАП. Оскільки, постанову було винесено негайно, на місці зупинки автомобіля, то за таких умов він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, а саме: подати клопотання, скористатися правовою допомогою.

Крім того, до постанови, що оскаржується не долучено доказів, передбачених ст.251 КУпАП, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речових доказів тощо. За таких обставин, вважає, що постанову необхідно визнати такою, що винесено без достатніх доказів.

З`ясування, чи було вчинено правопорушення, та чи винна особа у його вчиненні, а також пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, слід віднести до функції правосуддя. У відповідності до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Таким чином, винесення рішення з питання наявності або відсутності складу правопорушення, вини конкретної особи, тощо може здійснюватися тільки судом. Винесення такого рішення будь-якою іншою службовою особою є привласненням функції правосуддя.

Також, вимірювальний прилад «ТruСаm», згідно з інструкцією має похибку 2 км/год. При розгляді справи відповідачем не була зафіксована відстань від приладу до транспортного засобу та від приладу до краю дороги, що дуже важливо і може давати при значних відстанях суттєву похибку (так званий ефект «косінусу») у визначенні швидкості і розсіювання лазерного проміня, що веде за собою попадання в зону вимірювання інших транспортних засобів і, відповідно - некоректне вимірювання швидкості саме його транспортного засобу.

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 08.10.2019 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

21.10.2019 року позовна заява була прийнята судом до розгляду, відкрито провадження, прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інспектор УПП в Запорізькій області Зайцев В.Є. до суду надав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.

10.08.2019 року під час несення служби на автодорозі М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, 290 км. ним за допомогою лазерного вимірювача швидкості «ТruСаm LTI 20/20» (серійний номер №ТС000549) було виявлено порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху, а саме: ОСОБА_1 на автомобілі «NISSAN X-TRAIL» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год.

Виявивши порушення, він зупинив вказаний автомобіль під керуванням позивача та представився згідно ч.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію». У подальшому, він наголосив ОСОБА_1 причину зупинки, а саме: порушення Правил дорожнього руху.

Так як чинним законодавством допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, він виніс постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення на позивача у розмірі 255 грн., відповідно до санкції зазначеної статті.

В якості доказу перевищення позивачем швидкості, Зайцев В.Є. надав до свого відзиву фото, на якому зафіксовано номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населеного пункту та диск з фотознімками, та відеозаписом, які на його думку, свідчать про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Також, відповідач у своєму відзиві зазначив, що лазерний вимірювач швидкості «ТruСаm» на цей час є придатним до застосування згідно вимог чинного законодавства України. Водночас, у своєму позові ОСОБА_1 цей факт не заперечував і не вказував як на причину скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

10.02.2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну відповідача Зайцева В.Є. на Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції. Зазначена заява мотивована тим, що Зайцев В .Є. є посадовою особою Управління, яким було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, правомірність якої оспорює позивач, а відтак функції щодо підтримання правомірності рішень та дій вказаного інспектора належать до компетенції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції. Дана позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 року (справа № 724/716/16-а).

Ухвалою суду від 11.02.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено: як відповідача залучено Управління патрульної поліції в Запорізькій області, а інспектора УПП в Запорізькій області Зайцева В.Є. - третьою особою.

Відповідну ухвалу направлено на адресу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України.

20.03.2020 року до суду надійшов відзив від представника УПП в Запорізькій області Малія О.М., в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та зобов`язати останнього надати докази, на які позивач посилається у своєму позові. У відзиві ОСОБА_5 вказав, що 10.08.2019 року під час несення служби на автодорозі М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, 290 км. інспектор УПП в Запорізькій області Зайцев В. Є. за допомогою лазерного вимірювача швидкості «ТruСаm LTI 20/20» (серійний номер №ТС000549) виявив порушення п.12.4 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення швидкості автомобіля «NISSAN X-TRAIL» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 на 24 км/год, під керуванням

ОСОБА_1 Зайцев В.Є. прийняв рішення про зупинку вказаного транспортного засобу, при цьому інспектор поліції представився та назвав причину зупинки. Справи про адміністративні правопорушення можливо розглядати у скороченому провадженні, тобто фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Зайцев В.Є. на місці зупинки розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та виніс постанову про адміністративне стягнення у сумі 255 грн.

ОСОБА_5 заперечує проти доводів позивача, що лазерний вимірювач швидкості «ТruСаm LTI 20/20» можливо застосовувати лише в автоматичному режимі, так як вказаний прилад можливо використовувати і в ручному режимі, про що вказано у посібнику про його експлуатацію.

Дійсно під час використання лазерного вимірювача швидкості мається т.н. «ефект косинуса». Прилад, як правило встановлений не на дорозі безпосередньо, а на узбіччі. Це створює кут між позицією приладу та напрямком руху цільового транспорту. Водночас, чим більше кут, тим менше істинна швидкість транспорту. Отже, ефект косинусу завжди працює на боці водія.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно із вимогами ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 і 5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до норм п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», до основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Суд зауважує, що дійсно, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція №1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

З огляду на викладене, суд вважає, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що Зайцев В.Є. є інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області, тобто в даному випадку був посадовою особою, уповноваженою розглядати справу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог чинного КУпАП, тому останній мав право на місці розглянути адміністративну справу і винести відповідну постанову.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року у справі №752/15787/16-а.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 вказаного Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Посилання ОСОБА_1 щодо незаконності застосування лазерного вимірювача швидкості «ТruСаm» працівником поліції Зайцевим В.Є. саме у ручному режимі не відповідають встановленим обставинам у справі.

Відповідач надав до суду матеріали щодо застосування вказаного технічного приладу, з яких вбачається, що жодні порушення такого процесу відсутні. Так, лазерний вимірювач швидкості «ТruСаm LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгuСam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12. Лазерний вимірювач швидкості «ТruСаm LTI 20/20» під №ТС000549 13.11.2018 року пройшов повірку, він відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке було чинним до 13.11.2019 року, тобто діючим на момент його застосування - 08.10.2019 року.

До свого відзиву також відповідач надав витяг з Інструкції по «ТruСаm», з якої вбачається, що застосування вказаного приладу можливо не тільки за допомогою триноги, але і з руки. Також, суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо відсутності можливості використовувати «ефект косинуса» на користь особи, яка проводить вимірювання швидкості транспортного засобу.

Водночас, при цьому, вважаю, що у справі відсутні достатні докази, підтверджуючі порушення правил дорожнього руху позивачем за обставин, вказаних у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 1599931 від 08.10.2019 року.

Згідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд, дослідивши фотознімки і відеозапис, долучені інспектором УПП в Запорізькій області Зайцевим О.О. до свого відзиву, дійшов до висновку, що відповідно до вказаних фотознімків та відеозапису факт перевищення швидкості руху був зафіксований 10.08.2019 року о 13 год.16 хв.42 сек. Водночас, у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАк №1599931 від 08.10.2019 року, інспектор УПП в Запорізькій області Зайцев В.Є. вказав, що порушення ОСОБА_1 відбулося саме 08.10.2019 року.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.9 КАС України, якою визначено безальтернативний обов`язок суду вживати передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, з метою прийняття законного та справедливого рішення, суд направив лист на ім`я інспектора УПП в Запорізькій області Зайцева В. Є. щодо уточнення вказаної дати.

Інспектор Зайцев В.Є. на лист суду направив рапорт, в якому зазначив, що оскаржувану постанову було винесено саме 08.10.2019 року. У зв`язку з тим, що спеціальний прилад «ТruСаm», яким було зафіксовано порушення ПДР України транспортним засобом «NISSAN X-TRAIL» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , вироблено у США, тому згідно календарної дати спеціальний засіб відображає місяць/день/рік. Тому, він просить вважати часом скоєння правопорушення саме 08.10.2019 року.

Суд звертає увагу, що у відзивах Зайцева В.Є. та представника УПП в Запорізькі області Малія О.М. останні вказували дату адміністративного правопорушення саме 10.08.2029 року.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Фактично, фотознімки та відеозапис, надані інспектором УПП в Запорізькій області Зайцевим В.Є. є єдиними доказами, які були на момент прийняття оскаржуваного рішення, та на які посилається у своєму відзиві останній. На підтвердження того, що саме 08.10.2019 року, а не 10.08.2019 року Зайцев В.Є. склав рапорт, який направив до суду.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а.

На думку суду, факт відображення (місяць/день/рік) на лазерному вимірювачі швидкості «ТruСаm LTI 20/20» відповідач мав би підтвердити не рапортом, а витягом Інструкції по використанню «ТruСаm», окремі розділи якої він додавав до свого відзиву, або іншим документом.

Так, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13806 від 13.11.2018 року, копію до якого було надано відповідачем до свого відзиву, виробником лазерного вимірювача швидкості «ТruСаm LTI 20/20» №ТС000549 є «Laser Technology Inc.», США. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації. У графі «особливості застосування ЗВТ (засобу вимірювальної техніки)» вказаного свідоцтва, відсутні будь-які посилання на інше зображення дати застосування приладу. Враховуючи пояснення інспектора УПП Зайцева В.Є. , інше зображення дня/місця/року події на екрані вимірювача швидкості, суд відносить саме до певних особливостей роботи цього приладу.

Інших доказів, передбачених ст.72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи, не містять і відповідачем до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, передбачених ч.1 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не доведена, тому оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 122, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 72, 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України, третя особа: сержант поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцев Владислав Євгенійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 1599931 від 08.10.2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцевим В.Є. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарженню продовжуються на строк дії карантину.

Повний текст судового рішення складено 25.05.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод