Справа № 316/2145/19
Суддя: Бульба О. М.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2145/19
Провадження № 2-а/316/4/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара, справу №316/2145/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Дєдушева Сергія Сергійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09.10.2019 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з адміністративним позовом до поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Дєдушева Сергія Сергійовича (далі - відповідач), в якому зазначає, що 01.10.2019 р. ним було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1493804 винесену 06.09.2019 р. відносно нього відповідачем, яким його було визнано винним у скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., відповідно до якої ОСОБА_1 06.09.2019 р. о 14 годині 35 хвилин у м.Запоріжжі по вул.Перемоги, 76Б, перевищив встановлю межі швидкості у населеному пункті, що зафіксовано приладом тс000571, чим порушив п.12.4 ПДР.

Заперечуючи вчинення правопорушення, у зв`язку з тим, що в м.Запоріжжі по вул.Перемоги 06.09.2019 р. він не їздив, а також на відсутність доказів, які доводять вчинення ним правопорушення за яке постановою відповідача накладено на нього адміністративне стягнення, просить суд: визнати незаконними дії поліцейського, скасувати постанову поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Дєдушева С.С. серії ЕАВ №1493804, про накладення на нього - ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. та провадження у справі закрити.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.10.2019 р. по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.13).

04.11.2019 р. відповідачем по справі було надано до суду письмовий відзив на адміністративний позов, у змісті якого відповідач наполягає на порушенні позивачем 06.09.2019 р. п.12.4 ПДР України, а отже вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за що було винесено постанову ЕАВ №1493804 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Свої дії вважає правомірними та в задоволенні позову просить суд відмовити (а.с.17-24).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.03.2020 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.49).

В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач, повідомлений належним чином про розгляд справи судом, не з`явився, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав.

В судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач не з`явився, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, в абзаці четвертому вимог відзову на позов просить проводити розгляд справи без його участі (а.с.24).

Враховуючи зазначене, відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, відповідно до ст.90КАС України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до ст.293 КУпАП, орган, при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, у тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 06.09.2019 р. о 14 годині 28 хвилин відносно водія транспортного засобу «НОNDA CR-V» номерний знак: НОМЕР_1 - ОСОБА_1 (позивача по справі) капралом поліції УПП в Запорізькій області Дєдушевим Сергієм Сергійовичем (відповідачем по справі) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ №1493804 (далі - спірна Постанова) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до якої ОСОБА_1 06.09.2019 р. о 14:35:57 в м.Запоріжжі по вул.Перемоги 76Б перевищив встановлену межу швидкості в населеному пункті більше ніж на 20 км./г., а саме: рухався зі швидкістю 74 км/г., що встановлено приладом ТС000571, чим порушив п.12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та прийнято рішення про накладання штрафу в розмірі 255 грн. Місцем розгляду справи зазначено: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 76Б (а.с.7).

Вирішуючи питання в частині вимог позову про скасування Постанови, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач заперечує адміністративний позов, а отже відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, повинен довести наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у діях особи яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто позивача по справі.

Статтею 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами та доповненнями в редакції чинній на час складання спірної Постанови) (далі - ПДР), ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Склад адміністративного правопорушення у сфері дорожнього руху, містить сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак (елементів), що характеризують (кваліфікують) конкретне суспільно шкідливе діяння як адміністративне правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона правопорушення.

Об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху утворюють ознаки, що характеризують зовнішній прояв конкретного протиправного діяння або бездіяльності, яке посягає на сферу дорожнього руху.

ОСОБА_2 притягнуто спірною Постановою за порушення п.12.4 ПДР, якою встановлено заборону у населених пунктах рух транспортних засобів із швидкістю більше 50 км/год., місцем вчинення даного порушення, у спірній Постанові зазначено вулицю Перемоги в місті Запоріжжі.

З аналізу наданого відповідачем до суду відеозапису місця події (а.с.35) у співставленні з даними АДРЕСА_1 із загальнодоступного джерела в мережі Інтернет (https://www.google.com/maps/place/вулиця,+Перемоги,+76,+Запоріжжя,+...), судом встановлено, що на відеозапису зображена не АДРЕСА_1 , вчинення на якій порушення правил дорожнього руху покладено в основу спірної Постанови як місце вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Позивач заперечує вчинення правопорушення, а інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 06.09.2019 р., рухаючись по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі вчинив порушення п.12.4 ПДР, за яке його притягнуто спірною Постановою до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, матеріали справи не містять, що свідчить про невідповідність даних зазначених у спірній Постанові встановленим обставинам.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv.Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 р.).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року (принцип 7) рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 р. зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів «поза розумним сумнівом» на доведення складу адміністративного правопорушення за яке позивача притягнуто спірною Постановою до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, суд дійшов висновку, що Постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕАВ №1493804 від 06.09.2019 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. не може вважатися законною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 - підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання стосовно вимоги позову про визнання незаконними дій відповідача, суд дійшов висновку, що ця вимога позову не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (п.1); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.8); регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до частини першої якої, органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо (зокрема і визначених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 цього Кодексу)

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.2 ст.222 КУпАП).

Зазначене вище свідчить про наявність у відповідача права виносити постанову у справі про адміністративне порушення передбачене, у тому числі, і за ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, ефективним способом захисту позивачем своїх прав є заявлена ним вимога щодо скасування оскаржуваної Постанови та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч.3 ст.286 КАС України і додаткова вимога щодо визнання дій відповідача незаконними охоплюються вимогами про скасування постанови та закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 90, 241-246, 250, 251, 262, 263, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Дєдушева Сергія Сергійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1493804 від 06.09.2019 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні решти вимог адміністративного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду (з урахуванням положень передбачених п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в редакції від 17.12.2017 р. із змінами).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Бульба