Справа № 357/13467/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року № 357/13467/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України

третя особа - Державна установа Білоцерківська виправна колонія (№35)

про визнання протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України, третя особа - Державна установа Білоцерківська виправна колонія (№35), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області стосовно відмови в призначенні (перерахунку та її виплати) пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату №22/3318 від 20.09.2019 року, видану Білоцерківською виправною колонією (№ 35) на підставі постанови Верховного Суду України від 29.08.2019 р. по справі № 357/23422/16-а;

- скасувати рішення Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області №5881 від 23.10.2019 р. стосовно відмови в призначенні пенсії відповідно довідки № 22/3318 від 20.09.2019 року;

- зобов`язати Білоцерківський відділ по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити призначення (перерахунок) пенсії ОСОБА_1 та її виплату згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження м. Прип`ять № 22/3318 від 20.09.2019 року, виданою Білоцерківською виправною колонією (№ 35) на підставі постанови Верховного Суду України від 29.08.2019 р. по справі № 357/23422/16-а, починаючи з 15.10.2019 року.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позову вказано на протиправні дії відповідача щодо перерахунку та виплаті пенсії позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої позивачу Білоцерківською виправною колонією №35 на виконання постанови Верховного Суду від 29.08.2019 р. у справі № 357/23422/16-а.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, оскільки грошове утримання в підвищених розмірах виплачується виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів за військове чи спеціальне звання.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій вказано на безпідставність доводів відповідача про відсутність трудової книжки у позивача та отримання грошових коштів за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква про неправомірні дії управління щодо відмови перерахунку пенсії, передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду

Ухвалою суду від 14.01.2020 адміністративну справу № 357/13467/19 суддею Леонтовичем А.М. прийнято до провадження та позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.02.2020 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадяном України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданим Мінським відділом №2 Білоцерківського МУ ГУ МВС України у Київській області 06.02.1998.

Позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням (категорія 1) серії НОМЕР_2 виданим 10.01.1997 та вкладкою до посвідчення серії НОМЕР_3 та особою з інвалідністю 2 групи згідно посвідчення серії НОМЕР_4 .

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Білоцерківської виправної колонії (№35) Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, у якому з урахуванням уточнення просив:

- визнати неправомірними дії посадових осіб БВК № 35 щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату форми 122 за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС) у період з 30 травня по 14 червня 1986 року з врахуванням подвійного посадового окладу та окладу за звання, кратності, премії 30 % посадового окладу, понаднормових 2-х годин праці;

- зобов`язати БВК № 35 видати позивачу довідку про заробітну плату форми 122 за період виконання робіт в зоні відчуження ЧАЕС (м. Прип`ять Київської області) з 30 травня по 14 червня 1986 року з урахуванням посадового окладу, окладу за звання в подвійному розмірі, кратності 3-тьої зони небезпеки, премії в розмірі 30% посадового окладу, оплати 2-х годин понаднормового часу, та премії в сумі 729,00 грн за переопромінення.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області постановою від 13 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково. Визнав неправомірними дії посадових осіб БВК № 35 щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату форми 122 за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30 травня по 14 червня 1986 року з врахуванням подвійного посадового окладу та окладу за звання, кратності та понаднормових 2-х годин праці. Зобов`язав відповідача видати ОСОБА_1 довідку (ф.122) про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС в період з 30 травня по 14 червня 1986 року з врахуванням посадового окладу та окладу за звання в подвійному розмірі, кратності третьої зони небезпеки, оплати 2-х годин понаднормового часу. У решті позовних вимог відмовив.

Постановою Верховного Суду від 28.08.2019 касаційну скаргу Білоцерківської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області (№35) залишено без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року залишено без змін.

Білоцерківською виправною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області (№35) видано довідку №22/3318 про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990рр.

Як вбачається з матеріалів справи 15.10.2019 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки №22/3318.

Рішенням №5881 від 23.10.2019 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку йому пенсії.

Вважаючи неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії на підставі наданої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі також- Закон №796-XII).

Згідно частини першої статті 54 Закону №796-ХІІ, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Порядок №1210), передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку №1210, в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4.

Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону№796-ХІІ, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону №796-ХІІ, обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

VI. Оцінка суду

Згідно частини першої статті 54 Закону №796-ХІІ, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Порядок №1210), передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку №1210, в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Отже, розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до ч.1 ст.54 вказаного вище Закону і порядку КМУ № 1210, ставиться в залежність від одержаного особою заробітку за період роботи в зоні відчуження.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону№796-ХІІ, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону №796-ХІІ, обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Наведене дає підстави для висновку, що підставою для обчислення пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків є довідка про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження, яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії. Якщо такі підприємства ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Із матеріалів справи слідує, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області постановою від 13 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково. Визнав неправомірними дії посадових осіб БВК №35 щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату форми 122 за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30 травня по 14 червня 1986 року з врахуванням подвійного посадового окладу та окладу за звання, кратності та понаднормових 2-х годин праці. Зобов`язав відповідача видати ОСОБА_1 довідку (ф.122) про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС в період з 30 травня по 14 червня 1986 року з врахуванням посадового окладу та окладу за звання в подвійному розмірі, кратності третьої зони небезпеки, оплати 2-х годин понаднормового часу.

Постановою Верховного Суду від 28.08.2019 касаційну скаргу Білоцерківської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області (№35) залишено без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року залишено без змін.

Таким чином, рішенням суду встановлено право позивача на врахування отриманих ним виплат при обчисленні пенсії, оскільки вказані кошти виплачені останньому саме за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а не за результатами роботи в органах внутрішніх справ, тобто такі виплати є заробітком, одержаним за роботу в зоні відчуження, який відповідно до положень ст.54 Закону №796-XII повинен бути включений при обрахунку пенсії.

Судом встановлено, що Білоцерківською виправною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області (№35) видано довідку №22/3318 про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990рр.

Відтак, порушене право позивача на отримання належного йому розміру пенсії підлягає відновленню шляхом здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії на підставі виданої йому довідки про заробітну плату в зоні відчуження м. Прип`ять № 22/3318 від 20.09.2019 року, виданою Білоцерківською виправною колонією (№ 35), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, до якої включено суми, які не було виплачено позивачу.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови позивачу в прийнятті для перерахунку пенсії довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержаної за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках №22/3318 від 20.09.2019 року; скасування рішення Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області №5881 від 23.10.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержаної за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках №22/3318 від 20.09.2019 року, із врахуванням уже виплачених сум.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст. 77 КАС України).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність вчинених ним дій, що оскаржується позивачем.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - громадян, віднесених до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним інших судових витрат, будь-які судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області стосовно відмови в призначенні (перерахунку та її виплати) пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату №22/3318 від 20.09.2019 року, видану Білоцерківською виправною колонією (№ 35) на підставі постанови Верховного Суду України від 29.08.2019 р. по справі № 357/23422/16-а.

Скасувати рішення Білоцерківського відділу по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області №5881 від 23.10.2019 р. стосовно відмови в призначенні пенсії відповідно довідки № 22/3318 від 20.09.2019 року;

Зобов`язати Білоцерківський відділ по обслуговуванню громадян № 2 Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити призначення (перерахунок) пенсії ОСОБА_1 та її виплату згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження м. Прип`ять № 22/3318 від 20.09.2019 року, виданою Білоцерківською виправною колонією (№ 35) з моменту звернення із заявою про перерахунок пенсії та з урахуванням уже виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення: 28 травня 2020р.