Справа № 520/5303/2020
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р. № 520/5303/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича (02094, м.Київ, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 31), третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС", в якій просить суд:

- визнати постанову приватного виконавця Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження № 61781226 протиправною та скасувати її;

- вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням приписів статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування позивача або знаходження її майна з порушенням правил територіальної діяльності.

Представник відповідача через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, у якому з позовними вимогами не погодився, просив відмовити у їх задоволенні, зазначив, що у виконавчому написі нотаріуса адреса місця проживання позивача вказана: АДРЕСА_2 . Вказані відомості також були зазначені стягувачем у заяві про примусове виконання, при цьому чинною редакцією Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено обов`язку виконавця перевіряти будь-яку інформацію стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Третя особа правом надати пояснення не скористалась.

Позивач у судове засідання не прибув, у позовній заяві просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Беручи до уваги приписи ч.3 ст. 268 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. перебуває виконавче провадження №61781226, у якому позивач є боржником.

09.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Клименком Р.В. у межах виконавчого провадження №61781226 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі заяви ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" від 23.03.2020 р. про примусове виконання виконавчого напису вчиненого 06.03.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за № 2760 про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , коштів у розмірі 25 703,04 грн.

Не погоджуючись із винесенням такої постанови, вважаючи її протиправною, позивач звернулася до суду за захистом порушеного, на її думку, права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі по тексту Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 3 ч. 1 статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 23 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі по тексту Закон № 1403-VIII) у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною першою статті 25 Закону №1403-VIII передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

А відповідно до частини другої цієї статті, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Місце виконання рішення згідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що ними визначені вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, згідно до ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, в силу положень ч.2 статті 24 Закону №1404-VIII, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Таким чином, відповідач має право на ведення незалежної професійної діяльності у виконавчому окрузі м. Києва.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .

Приймаючи виконавчий документ до свого виконання, відповідач виходив з того, що у виконавчому написі №2760 від 06.03.2020 р., що виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вказано місце проживання боржника АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частина 2 ст.48 Закону №1404-VIII вказує, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається зі змісту заяви ТОВ "ФНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС" про примусове виконання виконавчого напису від 06.03.2020 р. № 2760 , вчиненого приватним нотаріусом Колейчиком В.В., наданого відповідачу, адресою реєстрації боржника (позивача) визначено саме: м. Харків, вул. Верхня Гиївська, 77/23.

Вказана адреса місця реєстрації позивача відображено і в кредитному договорі № 355/10222ЕСLKB24Т21 від 04.11.2016 р., укладеного між ПАТ "Платинум Банк", ОСОБА_1 та ПрАТ "РЕНЕСАНС ЖИТТЯ".

Будь-яких інших доказів на підтвердження реєстрації позивача та/або її проживання у виконавчому окрузі м. Києва, відповідач до суду не надав. При цьому, матеріали виконавчого провадження, на підставі яких вчинено виконавчий запис, не містять жодних доказів на підтвердження проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, на час винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61781226 від 09.04.2020 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №2760 від 06.03.2020, у відповідача були відсутні докази того, що адреса реєстрації або проживання боржника здійснена у виконавчому окрузі м. Києва, а тому суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Згідно до статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

За вказаних обставин суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Стосовно позовної вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати по підготовці до розгляду справи у розмірі 5000,00 грн., на підтвердження понесених позивачем витрат з оплати правової допомоги, надано до матеріалів справи: договір про надання юридичних послуг № 14/04 від 14.04.2020 року, акт приймання-передачі надання послуг № 1 до Договору про надання юридичних послуг № 14/04 від 14.04.2020 року на суму 5000,00 грн. та прибутковий касовий ордер № 17 від 16.04.2020 року на суму 5000,00 грн.

Таким чином, враховуючи обставини справи, надані докази, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича (02094, м.Київ, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 31), третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ) про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 року ВП № 61781226.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича ( АДРЕСА_4 , м.Київ, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 31) витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2020 року.

Суддя Рубан В.В.