Справа № 160/5810/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 червня 2020 року Справа №160/5810/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису від 04.11.2019р., скасування постанови про накладення штрафу №65/0412 від 04.12.2019р., -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2020р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та просить:

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 04.11.2019р., який видано фізичній особі-підприємцю позивачеві щодо проведення позапланової перевірки об`єкта містобудування, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дніпро, вул. Інженерна, 3, прим. 18;

- скасувати постанову №65/0412 про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності від 04.12.2019р., якою фізичну особу-підприємця позивача визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого п.2 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 72252 грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання адміністративного позову не майнового характеру фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2020р. становить 2102 грн.

Частиною ст.6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, за подання даного адміністративного позову, у якому об`єднані вимоги майнового (скасування постанови №65/0412 про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності від 04.12.2019р.) та немайнового характеру (визнання протиправним та скасування припису) позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2102 грн. за позовні вимоги немайнового характеру та 840,80 грн. за позовні вимоги майнового характеру (з урахуванням мінімальної ставки судового збору).

Проте, як вбачається із доданих до позовної заяви доказів, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір лише у розмірі 1681,60 грн. в порушення вимог ст.ст. 4 6 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, за приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, позовна заява не містить обґрунтувань порушення оскаржуваними приписом та постановою прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювані припис та постанова стосуються прав та обов`язків позивача, як фізичної особи-підприємця, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , проте до позову не додані документи, що підтверджують припинення діяльності позивача в ЄДРПОУ як ФОП у встановлений законом порядку, що є порушенням вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що копії документів, які надаються до суду в якості доказів повинні бути засвідчені у встановленому законом порядку.

Загальні вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі, у Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади встановлені Типовою інструкцією з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 (далі - Типова інструкція).

Згідно з пунктом 71 Типової інструкції напис про засвідчення документа складається із слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалу імені та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа "Підпис".

Враховуючи викладене, засвідчення оригіналу документа передбачає: 1) вчинення відповідного напису уповноваженою на таку дію особою із зазначенням її посади, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, слів "Згідно з оригіналом", а також дати засвідчення копії; 2) скріплення напису про засвідчення копії підписом уповноваженої особи.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, позивачем до позовної заяви додано копії документів, які не засвідченні у встановленому законодавством порядку, а отже не є належними доказами у розумінні ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.160, ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Разом з тим, Законом України №540-ІХ від 30.03.2020р., який набрав чинності з 02.04.2020р., внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, доповнено розділ УІ "Прикінцеві положення" пунктом 3 за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.169 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р., зі змінами, з 12 березня до 22 травня 2020 року на усій території України запроваджено карантин, дію якого продовжено до 22 червня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020р.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня припинення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваними приписом та постановою прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювані припис та постанова стосуються прав та обов`язків позивача, як фізичної особи-підприємця, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , проте до позову не додані документи, що підтверджують припинення діяльності позивача в ЄДРПОУ як ФОП у встановлений законом порядку у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: копії документів доданих до позовної заяви, засвідчених належним чином у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документу про сплату судового збору в сумі 420,40 грн. (2102 грн. - 1681,60 грн. - немайнові вимоги) та у сумі 840,80 грн. у відповідності до вимог ст.ст. 4 6 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису від 04.11.2019р., скасування постанови про накладення штрафу №65/0412 від 04.12.2019р. - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня припинення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваними приписом та постановою прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювані припис та постанова стосуються прав та обов`язків позивача, як фізичної особи-підприємця, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , проте до позову не додані документи, що підтверджують припинення діяльності позивача в ЄДРПОУ як ФОП у встановлений законом порядку у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: копії документів доданих до позовної заяви, засвідчених належним чином у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документу про сплату судового збору в сумі 420,40 грн. (2102 грн. - 1681,60 грн. - немайнові вимоги) та у сумі 840,80 грн. у відповідності до вимог ст.ст. 4 6 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004008 УК у Чечелівському районі м.Дніпра, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва