Справа № 260/152/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без розгляду частини позовних вимог

29 травня 2020 рокум. Ужгород№ 260/152/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - Попюк М.І.,

відповідача 1: представник - не з`явився,

відповідача 2: представник - не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання Одеської митниці Держмитслужби про залишення без розгляду адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо нездійснення митного контролю та митного оформлення за електронною митною декларацією (ЕМД) від 18.01.2018 р. №UA500010/2018/000279; 2) стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС кошти на відшкодування шкоди у розмірі 374730,23 грн.

На виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, 27 січня 2020 року позивач надіслав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення. Заявляє, що до моменту прийняття постанови Північного апеляційним господарським судом від 23.09.2019 р. на рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2019 р. у справі №904/5424/18 у позивача не було сумнівів у невинуватості Одеської митниці ДФС у простої автопоїзда. Однак після такого рішення, де було зроблено відповідні висновки, позивач зрозумів, що у нього виникли підстави вимагати відшкодування вартості простою саме від відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Одеську митницю Держмитслужби.

02 квітня 2020 року Одеська митниця Держмитслужби надіслала до суду клопотання про залишення позову без розгляду з мотивів пропуску позивачем 6-місячного строку звернення до суду. Зокрема, вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав ще 10 грудня 2018 року, коли ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Укрнафта» залишено без руху. Окрім того, з рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 р. позивач беззаперечно мав дізнатися про те, що затримка була спричинена Одеською митницею ДФС на підставі листа Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.11.2017 р. Цей факт був відомий як ТОВ «Укрнафт», так і ФОП ОСОБА_1 ще під час розгляду справи №804/670/18. Тому вважає, що при визначенні початку перебігу строку звернення до суду має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість знати про існування таких обставини. В даному випадку, позивач об`єктивно мав можливість знати про обставини порушення його прав ще з моменту затримки транспортного засобу - 23 лютого 2017 року.

В судовому засіданні 29 травня 2020 року представник позивача проти заяви відповідача 2 заперечив з мотивів безпідставності такої.

Представники відповідачів в підготовче судове засідання не з`явилися, про причини неявки свого уповноваженого представника в судове засідання суд не повідомили, хоча були належним чином проінформовані про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши клопотання Одеської митниці Держмитслужби про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 120 КАС України).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 р.).

Як вбачається із заявлених позовних вимог, предметом дагого позову є визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо нездійснення митного контролю та митного оформлення за електронною митною декларацією (ЕМД) від 18.01.2018 р. №UA500010/2018/000279 та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС коштів на відшкодування шкоди у розмірі 374730,23 грн.

Відповідно до змісту позовної заяви оскаржена в даній адміністративній справі бездіяльність тривала у період з 23 листопада 2017 року по 07 вересня 2018 року.

Разом з тим, з даним адміністративним позовом до суду звернулася тільки 15 січня 2020 року, що підтверджується відтиском печатки канцелярії Закарпатського окружного адміністративного суду.

Розглядаючи питання дотримання позивачем строків звернення до суду, суд встановив наступне.

22 вересня 2017 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (експедитор) (далі - ФОП ОСОБА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртафт» (замовник) було укладено договір-доручення №13-17/3, за умовами якого замовник доручає експедитору організувати транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, наданих ним для перевезення автомобільним транспортом згідно заявки.

На виконання умов даного договору ФОП ОСОБА_1 за допомогою транспортного засобу Daf державний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 здійснено перевезення вантажу з м. Тбілісі (Грузія) до м. Одеса.

Однак в ході доставки такого вантажу до місця призначення на території Одеського морського торговельного порту ТОВ «Євротерминал», що відносить до відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, у зв`язку з нездійсненням митного оформлення товару за електронною митною декларацією №UA500010/2018/000279 від 18.01.2018 р. відбувся простій транспортного засобу позивача.

Митне оформлення товару за електронною митною декларацією №UA500010/2018/000279 від 18.01.2018 завершено Одеською митницею Державної фіскальної служби України - 03 вересня 2018 року.

Вказана обставина сторонами не заперечується. Спірним в даному випадку є момент, з якого слід відраховувати перебіг строків звернення до суду із заявленою позовною вимогою.

Суд вирішує питання пропуску позивачем строків звернення до суду та поважності їх причин крізь призму заявлених позовних вимог.

Так, суд враховує, що предметом позову в даній адміністративній справі є, в тому числі, визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо нездійснення митного контролю та митного оформлення за електронною митною декларацією (ЕМД) від 18.01.2018 р. №UA500010/2018/000279.

Заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду, відповідач 2 звертає увагу суду на ту обставину, що позивач повинен був дізнатися про існування оскарженої бездіяльності як в момент її виникнення, так і на момент звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Суд частково погоджується з такою позицією відповідача 2 з огляду на наступне.

Митне оформлення товару являється триваючим процесом, що завершується випуском такого у вільний обіг та, відповідно, завершенням періоду простою транспортного засобу, що його перевозить. Судом встановлено, що митне оформлення товару за електронною митною декларацією №UA500010/2018/000279 від 18.01.2018 р. було завершено 03.09.2018 р.

Вказана обставина була доведена до відома позивача Одеською митницею ДФС також листом-відповіддю №5706/10/15-70-61 від 08.11.2018 р. на його інформаційний запит (арк. спр. 82).

Окрім того, листом Одеської митниці ДФС № 4586/10/15-70-61-01-19 від 20.05.2019 р. ФОП ОСОБА_1 повідомлено про те, що транспортний засіб Daf державний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 надійшов до зони митного контролю пункту у зоні діяльності митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС 23 листопада 2017 року та перебував на території вантажного комплексу ТОВ «Євротерминал» до 07 вересня 2018 року. Митне оформлення товару за електронною митною декларацією №UA500010/2018/000279 від 18.01.2018 р. завершено 03.09.2018 р. (арк. спр. 90).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року у справі №804/670/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАФТ» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Транс Лоджістікс» про визнання протиправним дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року було визнано протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо нездійснення митного контролю та митного оформлення за електронною митною декларацією (ЕМД) від 18.01.2018 року №UA500010/2018/000279.

Хоча ФОП ОСОБА_1 не був учасником справи №804/670/18, однак він не заперечує те, що йому було відомо про існування такого рішення суду. Більше того, в ході розгляду господарської справи №904/5424/18 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАФТ» судом досліджувалися питання протиправності бездіяльності Одеської митниці ДФС, встановлені в адміністративній справі №804/670/18. Рішення суду в адміністративній справі №804/670/18 набрало законної сили 28 серпня 2018 року, обставини встановленої бездіяльності Одеської митниці ДФС України не змінилися.

Отже, вже на момент розгляду господарської справи №904/5424/18 в суді першої інстанції та при прийнятті таким рішення 18 червня 2019 року ФОП ОСОБА_1 знав про визнану Дніпропетровським окружним адміністративним судом протиправність бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо нездійснення митного контролю та митного оформлення за електронною митною декларацією (ЕМД) від 18.01.2018 року №UA500010/2018/000279.

Разом з тим, до суду з позовом, зверненим до Одеської митниці ДФС ФОП ОСОБА_1 у встановлений КАС України строк не звернувся.

Заявляючи клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, позивач стверджує, що тільки після прийняття Північним апеляційним господарським судом постанови від 23.09.2019 р. у справі №904/5424/18, де було зроблено висновок про відсутність вини його контрагента в простої транспортного засобу, він зрозумів, що у нього виникли підстави вимагати відшкодування вартості такого саме від Одеської митниці ДФС. Тобто, позивач фактично ототожнює початок перебігу строків звернення до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення митного оформлення товару з моментом встановлення рішенням суду відсутності вини ТОВ «Укртафт» в простої транспортного засобу.

Однак, суд вважає такі висновки ФОП ОСОБА_1 помилковими, оскільки питання фактичного моменту встановлення протиправності бездіяльності митного органу щодо несвоєчасного митного оформлення товару за поданою митною декларацією (та відповідно обізнаності позивача із зазначеним фактом) в даному випадку не пов`язано з моментом встановлення відсутності вини в діях контрагента позивача за укладеним договором на транспортно-експедиційне обслуговування.

Суд вважає, що з моменту встановлення рішенням суду відсутності вини з боку ТОВ «Укртафт» починається перебіг строків звернення до суду саме із зверненою до Одеської митниці ДФС України вимогою майнового характеру щодо відшкодування завданої, на думку позивача, шкоди, однак не з вимогою про визнання бездіяльності протиправною, про яку позивачу було відомо раніше.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду з приводу порядку обрахунку строків звернення до суду, висловленій в постановах у справах №П/811/207/17 від 08 серпня 2019 року та №804/516/17 від 05 листопада 2019 року.

Однак необізнаність особи з порядком відшкодування завданої шкоди не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, про яку такій особі було відомо раніше.

Жодних поважних причини пропуску строку звернення до суду в частині оскарження протиправності бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо несвоєчасного митного оформлення товару позивач не навів. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи пропуск позивачем 6-місячного строку звернення до суду з позовною вимогою в частині оскарження протиправності бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо несвоєчасного митного оформлення товару, позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача 2 про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

2. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) до Одеської митниці ДФС (місцезнаходження: вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21-а, м. Одеса, Одеська область, 65078, код ЄДРПОУ - 39441717), Одеської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21-а, м. Одеса, Одеська область, 65078, код ЄДРПОУ - 43333459) в частині визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо нездійснення митного контролю та митного оформлення за електронною митною декларацією (ЕМД) від 18.01.2018 р. №UA500010/2018/000279 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін