Справа № 640/19650/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Київ № 640/19650/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ФАН ейр""
до Державної авіаційної служби України
провизнання протиправною та скасування Постанови № 000216,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАНейр» (далі - позивач та/або ТОВ «ФАНейр») з позовом до Державної авіаційної служби України (далі - відповідач та/або ДАС України) та просить суд визнати протиправним та скасувати постанову Державної авіаційної служби України від 02.11.2018 року №000216 серія АБ про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постановою Державної авіаційної служби України від 02.11.2018 року №000216 про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації накладено штраф на ТОВ «ФАНейр» за порушення допущене ТОВ «ДАРТ». При цьому, ТОВ «ФАНейр» стверджує, що ТОВ «ДАРТ» та ТОВ «ФАНейр» є різними юридичними особами та різними експлуатантами. Окрім цього, позивач вказує, що не здійснювало та не здійснює експлуатацію повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 на умовах будь-яких договорів оренди, суборенди, лізингу та не заверталось до відповідача з заявкою на реєстрацію та/або перереєстрацію вказаного повітряного судна.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній зазначає про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Водночас ДАС України вказує, що позивач є правонаступником ТОВ «ДАРТ», з огляду на що, саме ТОВ «ФАНейр» було притягнуто до відповідальності.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, де останній стверджує про не надання ДАС України належних та достовірних доказів в частині того, що ТОВ «ФАНейр» експлуатував повітряне судно А321-211, заводський номер 2957 на умовах будь-яких договорів, суборенди чи лізингу. Разом з цим, позивач зазначає, що відповідачем при накладенні штрафу і як наслідок винесення спірного рішення не перевірено достовірність інформації, що стала підставою для складання відповідного протоколу. Також, ТОВ «ФАНейр» стверджував, що листом від 22.10.2018 року №427 надав пояснення по суті встановлених порушень ДСА України та в повному обсязі спростував останні, однак відповідачем при прийнятті постанови від 02.11.2018 року №000216 про накладення штрафу за правопорушення, не враховано зазначеного.

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, де останній зазначає доводи на спростування тверджень ТОВ «ФАНейр».

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державним інспектором з авіаційного нагляду за льотною придатністю повітряних суден департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України 19.10.2018 року складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації №003159 серія АА, у якому зафіксовано про встановлення обставин надання недостовірної інформації ТОВ «ДАРТ» до Державної авіаційної служби України, а саме письмового дозволу власника повітряного судна повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 на передачу в суборенду від 28.08.2016 року, що є порушенням пункту 4.3.2 Авіаційних правил України, частина 47 «Правил реєстрації цивільних повітряних суден, затверджених наказом Мінінфраструктури від 25.10.2012 року №636, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1926/22238 та додатку 4 до них.

У розділі пояснення і зауваження до протоколу керівника або уповноваженого представника юридичної особи вказано: «з протоколом не згоден. Пояснення будуть надані додатково.».

Тут і надалі протокол.

22.10.21018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАНейр» подано заперечення на правопорушення, встановлені в протоколі №003159 серія АА про правопорушення в галузі цивільної авіації вих. №427, де серед іншого вказано, що товариство не здійснювало та не здійснює експлуатацію повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 на умовах будь-яких договорів оренди, суборенди, лізингу та не заверталось до відповідача з заявкою на реєстрацію та/або перереєстрацію вказаного повітряного судна та просило відповідача закрити провадження у справі з підстав встановлення факту відсутності правопорушення у галузі цивільної авіації, що викладені в протоколі №003159 серія АА про правопорушення в галузі цивільної авіації від 19.10.2018 року (далі - пояснення).

В подальшому на підставі протоколу, з огляду на встановлені порушення ТОВ «ДАРТ» пункту 4.3.2 Авіаційних правил України, частина 47 «Правил реєстрації цивільних повітряних суден, затверджених наказом Мінінфраструктури від 25.10.2012 року №636, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1926/22238 та додатку 4 до них на підставі положень статей 137 - 130, а саме: абзацу 8 пункту 1 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України Державною авіаційною службою України прийнято постанову №000216 серія АБ про накладання штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 02.11.2018 року, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАНейр» накладено штраф у сумі 102 000, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час вирішення спору по суті.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України, у преамбулі якого зазначено, що державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах (далі - ПК України).

У відповідності до положень статті 3 ПК України його дія поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України, а саме:

1) в Україні - на юридичних та фізичних осіб в частині, що їх стосується, крім суб`єктів державної авіації, на яких поширюється дія статей 4, 7 - 9, 23 - 33, 38, 45, 46, частини першої статті 57, частини другої статті 63, 65, 69, статей 110 - 116 і частини другої статті 119;

2) за межами України - на авіаційний персонал під час виконання ним службових обов`язків та цивільні повітряні судна України, їх експлуатацію і технічне обслуговування.

У разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж передбачені Повітряним кодексом України та іншими актами законодавства України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Положення частини 2 статті 4 ПК України визначено, що державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

В контексті положень частини 5 статті 4 ПК України державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень:

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту;

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації);

національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, визначає пріоритетні напрями та здійснює заходи щодо формування державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України і забезпечує нормативно-правове регулювання відповідно до статті 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520 (надалі - Положення №520) Державна авіаційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Згідно з пунктом 2 Положення №520 Державна авіаційна служба України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Іншими актами законодавства.

Відповідно до частини першої статті 5 Повітряного кодексу України уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за такими напрямами:

1) здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, геологічної, економічної та інформаційної безпеки;

2) створення умов для розвитку авіаційної діяльності, повітряних перевезень та їх обслуговування, виконання авіаційних робіт та польотів авіації загального призначення;

3) організація використання повітряного простору України;

4) представництво України в міжнародних організаціях цивільної авіації та у міжнародних відносинах з питань цивільної авіації.

Між тим, згідно із статтею 6 ПК України керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації здійснює в межах та у спосіб, визначені законом, такі повноваження: 1) організація заходів щодо безпеки авіації; 2) організація розроблення проектів авіаційних правил України і затвердження їх в установленому порядку; 3) заборона, скасування, тимчасове припинення або зміна виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці польотів або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; 4) введення обмежень щодо строків експлуатації повітряних суден; 5) регулювання використання повітряного простору України та його розподілу в інтересах національної економіки та безпеки; 6) регулювання питань аеронавігаційного обслуговування; 7) регулювання об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху та її розвитку; 8) сертифікація і схвалення суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності з виданням відповідних сертифікатів; 9) реєстрація та облік об`єктів авіаційної діяльності, ведення державних реєстрів цивільних повітряних суден та аеродромів; 10) визначення вимог щодо надання метеорологічного обслуговування на аеродромах та маршрутах обслуговування повітряного руху; 11) організація пошукового та аварійно-рятувального забезпечення польотів цивільної авіації; 12) проведення перевірки та інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності для визначення відповідності, здійснення контролю за дотриманням вимог авіаційних правил України, розпорядчих документів та умов схвалення, включаючи перевірку повітряних суден іноземних держав під час виконання ними польотів над територією України; 13) притягнення до відповідальності шляхом накладення стягнень на суб`єктів авіаційної діяльності за порушення авіаційних правил України, інших вимог законодавства відповідно до закону; 14) видача ліцензій на провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів повітряним транспортом, надання прав на експлуатацію повітряних ліній і призначень авіаперевізникам; 15) забезпечення умов для діяльності України в Міжнародній організації цивільної авіації, інших міжнародних організаціях, сприяння розвитку міжнародних зв`язків у сфері авіаційної діяльності, участі в міжнародних конференціях та заходах з питань діяльності цивільної авіації; 16) розроблення проектів міжнародних договорів України, підготовка пропозицій щодо їх укладення і денонсації; 17) координація робіт, пов`язаних із забезпеченням єдності вимірювань, здійсненням метрологічного контролю і нагляду в галузі цивільної авіації в єдиній системі метрологічного забезпечення України; 18) організація розслідування актів незаконного втручання.

Згідно із частиною 1 статті 10 ПК України безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.

В розрізі положень частини 2 статті 10 ПК України з метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій, шляхом: 1) встановлення критеріїв безпеки авіації; 2) встановлення необхідного рівня безпеки авіації; 3) здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; 4) проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; 5) встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючих дій суб`єктами авіаційної діяльності; 6) заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; 7) анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; 8) накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

Стаття 15 ПК України серед іншого передбачає, що уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить сертифікаційні перевірки на відповідність вимогам авіаційних правил України, інших нормативно-правових актів та нагляд, здійснюючи аудит та інспектування щодо дотримання вимог нормативно-правових актів та виконання приписів у галузі цивільної авіації.

Безпосередньо сертифікаційні перевірки, контроль та інспектування здійснюють державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок.

Уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить планові та позапланові перевірки з метою визначення відповідності утримувача сертифіката вимогам, які встановлені авіаційними правилами України або іншими нормативно-правовими актами. Необхідність проведення позапланової перевірки визначається уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Окремі види перевірок, визначені авіаційними правилами України, проводяться без попереднього повідомлення.

Державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право: проводити перевірку будь-якого повітряного судна, аеропорту, аеродрому чи обладнання, діяльності служб та організацій, що перебувають у межах аеродрому, аеропорту або використовуються для провадження діяльності у сфері цивільної авіації; доступу до матеріалів, документів і будь-якої іншої інформації, необхідної для проведення перевірки, а також знімати з матеріалів і документів копії, крім копій з інформації, що є конфіденційною або має статус комерційної таємниці згідно із законом; складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції (пп. 2, 3, 8 ч. 1 ст. 16 ПК України).

Державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, зобов`язані проводити перевірки, здійснювати сертифікацію, державний нагляд і контроль з додержанням законодавства, у тому числі авіаційних правил України, та несуть персональну відповідальність за об`єктивність і неупередженість результатів перевірки (ч. 2 ст. 16 ПК України).

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що з метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій шляхом, зокрема, накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

В свою чергу, державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право, у тому числі складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції.

Мотивуючи позовні вимоги позивач стверджує про протиправність застосування до нього штрафу за правопорушення у галузі цивільної акції, оскільки таке порушення зафіксовано щодо ТОВ «ДАРТ», яке є відмінною юридичною особою від ТОВ «ФАНейр».

Суд не може погодитись із наведеними доводами виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.1 Правил сертифікації експлуатантів, що здійснюють експлуатацію цивільних повітряних суден (літаків) з метою виконання комерційних транспортних перевезень згідно з вимогами ОР8 1, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 05.07.2010 року №430, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.07.2010 року за № 558/17853 (далі - Правила №430) останні регулюють правила застосування вимог ОР8 1 в Україні при сертифікації експлуатантів та подальшому нагляді за ними з метою забезпечення необхідних стандартів безпеки авіації.

Згідно з пунктом 2.1 Правил №430 сертифікацію та нагляд за діяльністю експлуатантів здійснює Державіаслужба України шляхом запровадження системи сертифікації експлуатанта і видачі йому СЕ, а також системи постійного нагляду за діяльністю сертифікованих експлуатантів та вжиття заходів у разі недотримання ними сертифікаційних вимог.

Пунктом 6.14 Правил №430 встановлено, що експлуатант повинен інформувати Державіаслужбу, зокрема, про зміни в установчих документах.

Відповідно до пункту 1.3 Правил № 430 експлуатант - юридична або фізична особа - підприємець, що експлуатує ПС чи пропонує свої послуги в цій галузі.

Разом з тим, пунктом 97 частини 1 статті 1 ПК України визначено, що суб`єкт авіаційної діяльності - фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі цивільної авіації.

Судом встановлено, що 10.01.2018 року до Державіаслужби надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» (вих. № 5 від 09.01.2018) зі змісту якого вбачається, що засновниками вищевказаного товариства прийняте рішення щодо зміни назви юридичної особи (авіакомпанії) на ТОВ «АЛАННА».

Відповідно до пункту 1.1 Правил №430 сертифікат експлуатанта - юридичний документ, який видається згідно з цими Правилами та свідчить про те, що експлуатант відповідає вимогам Повітряного кодексу України, цих Правил та рекомендаціям Міжнародної організації цивільної авіації.

За результатами проведення робочої наради між Державіаслужбою та керівним складом ТОВ «АЛАННА» та з огляду на те, що зміна установчих документів не супроводжувались нічим окрім зміни назви юридичної особи, 30.01.2018 року Державіаслужбою видано ТОВ «АЛАННА» сертифікат експлуатанта, експлуатаційні специфікації та інші документи, як суб`єкту авіаційної діяльності у випадку зміни найменування.

Разом з тим, ТОВ «АЛАННА» листом від 19.02.2018 року (вих. №64 від 19.02.2018) повідомило Державіаслужбу про внесення змін в установчі документи, а саме «...у зв`язку із запланованою зміною складу засновників ТОВ «АЛАННА», яка в свою чергу призведе до створення нової юридичної особи ТОВ «Ейр Аланна», та якій будуть передані всі документи ТОВ «АЛАННА» та весь експлуатаційний персонал, що надають можливість здійснювати безпечно чартерні та регулярні авіаційні перевезення».

В подальшому, Державіаслужбою прийнято рішення анулювати ТОВ «АЛАННА» сертифікат експлуатанта №ІЖ 020, а ТОВ «Ейр Аланна», як правонаступнику ТОВ «АЛАННА» видати сертифікат експлуатанта №ІЖ 054.

З вказаного слідує, що ТОВ «Ейр Аланна» є правонаступником ТОВ «АЛАННА», яка, в свою чергу була правонаступником ТОВ «ДАРТ», до якого за розподільчим балансом перейшли всі майно, права та обов`язки юридичної особи, зокрема, суб`єкта авіаційної діяльності.

Водночас, листом від 01.06.2018 року ТОВ «Ейр Аланна» повідомило Державіаслужбу про зміну назви авіакомпанії на ТОВ «ФАНейр», у зв`язку з чим просить здійснити видачу сертифіката експлуатанта на ім`я ТОВ «ФАНейр».

Надалі, ДАС України, враховуючи, що ТОВ «ФАНейр» було надано всі необхідні документи, Державіаслужбою видано сертифікат експлуатанта від 15.06.2018 № ІЖ 054, як юридичній особі - суб`єкту авіаційної діяльності у випадку зміни найменування.

Відповідно до частини 2 статті 87 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема, установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Частиною 3 статті 90 ЦК України найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

При цьому, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч. 1 ст. 104 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Між тим, виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. (ч. 1 ст. 109 ЦК України).

Таким чином, з огляду на наведені положення ТОВ «ФАНейр» є правонаступником ТОВ «ДАРТ». Доказів зворотного позивачем до суду не надано, а відтак, з урахуванням встановлених судом обставин в ході розгляду даної адміністративної справи, доводи позивача в цій частині не можуть бути взяті до уваги.

Оцінюючи наявність чи відсутність порушення як такого суд вкаже про наступне.

Як вже було вказано судом вище, ДАС України встановлено порушення ТОВ «ДАРТ» пункту 4.3.2 Авіаційних правил України, частина 47 «Правил реєстрації цивільних повітряних суден, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 25.10.2012 року №636, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1926/22238 та додатку 4 до них.

Згідно із частиною 1 статті 11 ПК України нормативно-правове регулювання у сфері цивільної авіації здійснюється шляхом прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів та прийняття уповноваженим органом з питань цивільної авіації авіаційних правил України, що регулюють діяльність цивільної авіації та використання повітряного простору України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, приймає нормативно-правові акти, спрямовані на формування державної політики у сфері цивільної авіації, крім авіаційних правил України, визначених частиною п`ятою цієї статті.

Авіаційні правила України підлягають обов`язковому виконанню всіма юридичними та фізичними особами на території України та суб`єктами авіаційної діяльності України за її межами (ч. 2 ст. 11 ПК України).

Відповідно до частини 5 статті 11 ПК України авіаційні правила України встановлюють: види, форми сертифікатів та інших документів, що видаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації; строки дії зазначених документів; детальний порядок та умови отримання, анулювання, припинення дії та відмови, у тому числі щодо видачі зазначених документів; вимоги до суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності, наявності у суб`єктів авіаційної діяльності систем управління безпекою польотів та систем управління якістю; правила та порядок виконання польотів; правила та порядок аеронавігаційного обслуговування; правила, порядок, обсяг і критерії оцінки, проведення перевірок, інспектування та аудиту, їх види, прийнятні методи визначення відповідності.

Відповідно до статті 39 Повітряного кодексу України, підпункту 4.10.21 підпункту 4.10 пункту 4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року №581, підпункту 114 пункту 4 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року N 398, та з метою удосконалення процедури реєстрації цивільних повітряних суден в України наказом Міністерства інфраструктури України прийнято наказ від 25.10.2012 року №636, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України16 листопада 2012 року за №1926/22238 затверджено Авіаційні правила України, Частина 47 «Правила реєстрації цивільних повітряних суден в Україні» (далі - Правила №47), які визначають процедуру та вимоги до реєстрації (перереєстрації) повітряних суден у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, порядок виключення їх з цього реєстру, надання та нанесення державного і реєстраційного знаків на повітряні судна, порядок тимчасового обліку нових, модифікованих і відремонтованих повітряних суден (далі - Правила №636).

Згідно із пунктом 1.3 розділу I Правил №636 власник повітряного судна - юридична або фізична особа, право власності якої на повітряне судно підтверджене відповідними документами, держава реєстрації - держава, у реєстрі повітряних суден якої зареєстровано повітряне судно, експлуатант - юридична або фізична особа, яка експлуатує чи пропонує послуги з експлуатації повітряних суден.

Відповідно до підпунктів 2.1-2.8 розділу II Правил №636 цивільне повітряне судно може бути зареєстроване лише в одному реєстрі. Державний реєстр цивільних повітряних суден України ведеться уповноваженим органом з питань цивільної авіації. Реєстрація повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України визначає його національну належність до України. Реєстрація повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України не є свідченням права власності на повітряне судно будь-якої юридичної або фізичної особи. Реєстрація повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України означає, що уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює контроль за льотною придатністю та експлуатацією цього повітряного судна. До реєстраційного посвідчення заноситься інформація про повітряне судно та власника повітряного судна на підставі заявки на реєстрацію (перереєстрацію) повітряного судна і документів, передбачених цими Правилами, наданих до уповноваженого органу з питань цивільної авіації. З дня реєстрації цивільного повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України всі записи, зроблені раніше стосовно цього судна у реєстрах повітряних суден інших держав, Україною не визнаються. Якщо повітряне судно не виключено з Державного реєстру цивільних повітряних суден України, занесення його до реєстру повітряних суден іншої держави Україною не визнається.

Згідно із підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 розділу III Правил №636 вимоги до реєстрації (перереєстрації) повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України:

Повітряне судно може бути зареєстровано у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за умови, якщо воно: є власністю юридичної особи України або фізичної особи - резидента; отримується експлуатантом України в оренду чи у лізинг у власника-нерезидента.

Положення підпунктів 3.1.3-3.1.4 пункту 3.1 розділу III Правил №636 визначають, що перереєстрація повітряного судна здійснюється за умови: зміни власника повітряного судна; зміни найменування/прізвища, ім`я, по батькові власника та (або) місцезнаходження/місця проживання власника повітряного судна; зміни реєстраційного знака повітряного судна; зміни позначення повітряного судна виробником; продовження договору оренди чи лізингу повітряного судна з власником-нерезидентом; зміни українського експлуатанта повітряного судна, яке орендується або береться в лізинг юридичною або фізичною особою України у нерезидента.

На підставі заявки на перереєстрацію повітряного судна та відповідних документів, що надані заявником до уповноваженого органу з питань цивільної авіації, виконується перереєстрація повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України та видається нове реєстраційне посвідчення повітряного судна.

Розділом IV Правил №636 визначено Порядок реєстрації (перереєстрації) повітряного судна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України.

Так, заявник подає до уповноваженого органу з питань цивільної авіації заявку на реєстрацію (перереєстрацію) повітряного судна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України на офіційному бланку заявника (за наявності). Заявка без повного комплекту документів не приймається.

До заявки на реєстрацію повітряного судна додають такі документи, зокрема, для повітряного судна, що орендується або береться в лізинг юридичною або фізичною особою України у власника-нерезидента з метою експлуатації українським експлуатантом:

документи, що підтверджують право власності на повітряне судно (надаються у вигляді нотаріально засвідчених копій, легалізованих в установленому законодавством порядку, якщо зазначені документи викладені іноземною мовою, то вони надаються разом з перекладом українською або російською мовою відповідно до законодавства України);

договір оренди або лізингу повітряного судна. Якщо повітряне судно береться в суборенду - письмовий дозвіл власника повітряного судна на передачу його в суборенду (надаються у вигляді оригіналів або нотаріально засвідчених копій, якщо зазначені документи викладені іноземною мовою, то вони надаються разом з перекладом українською або російською мовою відповідно до законодавства України);

акт приймання-передавання повітряного судна від власника (орендаря) повітряного судна до українського експлуатанта (надається у вигляді оригіналу або нотаріально засвідченої копії, якщо зазначений документ викладено іноземною мовою, то він надається разом з перекладом українською або російською мовою відповідно до законодавства України);

документ про виключення повітряного судна з реєстру держави попередньої реєстрації або документ від авіаційної влади держави виробника повітряного судна, що повітряне судно не було зареєстроване (для нового повітряного судна) (надається у вигляді оригіналу або може бути надано електронним повідомленням від авіаційної влади відповідної держави до уповноваженого органу з питань цивільної авіації);

оригінал документа про сплату державних зборів;

копію платіжного доручення про сплату збору за першу реєстрацію повітряного судна з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення (при першій реєстрації в Україні);

оригінал схеми розташування державного і реєстраційного знаків на повітряному судні з описом елементів його зовнішнього фарбування, що затверджена власником повітряного судна і узгоджена з уповноваженим органом з питань цивільної авіації;

дві кольорові фотокартки повітряного судна: вид зліва і справа з нанесеними державними і реєстраційними знаками. Мінімальний розмір фотокартки - 10 х 15 см (надаються після отримання сповіщення про надання державного і реєстраційного знаків).

Разом з цим, згідно із частинами 1-8 статті 39 ПК України цивільне повітряне судно може бути зареєстроване лише в одному реєстрі.

Внесення повітряного судна до Державного реєстру цивільних повітряних суден України визначає його національну належність до України.

Реєстрація повітряного судна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України не є свідченням права власності на повітряне судно будь-якої юридичної або фізичної особи.

Уповноважений орган з питань цивільної авіації несе відповідальність за контроль льотної придатності та експлуатації цього повітряного судна.

Цивільному повітряному судну, внесеному до Державного реєстру цивільних повітряних суден України, надаються державний та реєстраційний знаки та видається реєстраційне посвідчення згідно з авіаційними правилами України.

Повітряне судно може бути зареєстроване за умови, що воно: а) є власністю юридичної особи України або фізичної особи - резидента; б) отримується експлуатантом України в оренду чи у лізинг у нерезидента.

Уповноважений орган з питань цивільної авіації може відмовити в реєстрації цивільного повітряного судна у разі, якщо повітряне судно не відповідає вимогам щодо льотної придатності, охорони навколишнього природного середовища або інших обмежень, встановлених уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

З дня внесення цивільного повітряного судна до Державного реєстру цивільних повітряних суден України всі записи, зроблені раніше щодо цього судна у реєстрах повітряних суден інших держав, Україною не визнаються.

У разі якщо повітряне судно не виключено з Державного реєстру цивільних повітряних суден України, внесення його до реєстру повітряних суден іншої держави Україною не визнається.

Цивільні повітряні судна підлягають перереєстрації у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України у випадках, передбачених авіаційними правилами України.

Не підлягають реєстрації у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України: 1) повітряні судна, зліт яких здійснюється за допомогою ніг пілота (дельтаплани, параплани, мотопараплани тощо); 2) метеорологічні радіозонди та кулі-пілоти, що використовуються виключно для метеорологічних потреб; 3) безпілотні некеровані аеростати без корисного вантажу; 4) безпілотні повітряні судна, максимальна злітна вага яких не перевищує 20 кілограмів і які використовуються для розваг та спортивної діяльності.

Ці повітряні судна підлягають обліку в організаціях, зазначених у частині дев`ятій статті 4 цього Кодексу.

Так, в межах даної адміністративної справи спірним аспектом є безпосередньо дослідженні питання того, чи подавались ТОВ «ДАРТ» при реєстрації повітряного судна недостовірні відомості.

Судом встановлено, що між Компанією Castron Operations Limited, як орендодавцем і Dart Limited Trust Distribution (ТОВ ДАРТ»), як орендарем укладено договір оренди літака без екіпажу DRT 2908/2016 від 29.08.2016 року, відповідно до умов якого орендодавець погодився здати літак А321-211, серійний номер 2957 (далі - договір).

Згідно із розділом 1 договору дата закінчення строку припадає через 12 (дванадцять) місяців після дати доставки. Дата закінчення строку може бути згодом змінена за взаємною згодою обох сторін.

Власником літака відповідно до договору є компанія Avia AM B08 Ltd.

Термін оренди без екіпажу починається в день доставки літака і триває до дати закінчення терміну (такий період надалі іменується терміном), якщо цей договір оренди без екіпажу не буде припинений або продовжений відповідно до умов цього договору.

В подальшому ДАС України видано ТОВ «ДАРТ» реєстраційне посвідчення №РП 4385 на повітряне судно А321-211, заводський номер 2957 зі строком дії до 31.08.2017 року.

Варто наголосити, що станом на час переходу прав та обов`язків ТОВ «ДАРТ» до позивача реєстраційне посвідчення №РП 4385 на повітряне судно А321-211, заводський номер 2957 зі строком дії до 31.08.2017 року втратило свою чинність.

Таким чином, суд вважає, що станом на час переходу прав та обов`язків ТОВ «ДАРТ» до ТОВ «ФАНейр» повітряне судно А321-211, заводський номер 2957 не експлуатувалось ТОВ «ДАРТ». Будь-яких інших договорів, в частині укладення ТОВ «ДАРТ» з Компанією Castron Operations Limited щодо оренди повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 матеріали адміністративної справи не містять.

Між тим, суд звертає увагу, що підставою для прийняття спірного рішення і висновку про надання ТОВ «ДАРТ» недостовірних даних під час реєстрації повітряного судна стала заява адвоката Перепелинської Олени Сергіївни від 11.09.2018 року, в якій вона повідомляє, що ТОВ «ДАРТ» разом із заявкою на реєстрацію повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 було подано недостовірну інформацію, а саме підроблений дозвіл від власника повітряного судна щодо передачі його в суборенду від 28.08.2016 року.

Зокрема, у заяві містилась заява директора компанії Avia AM B08 Ltd., в якій він вказує на те, що ніколи не бачив документи, не проставляв свій підпис та не давав нікому дозволу підписувати ці документи від його імені щодо надання дозволу на передання в суборенду, зокрема, ТОВ «ДАРТ» повітряного судна А321-211, заводський номер 2957.

Між тим, судом встановлено, що повітряне судно А321-211, заводський номер 2957 надано ТОВ «ДАРТ» у суборенду Компанією Castron Operations Limited.

За змістом договору, зокрема розділом 15 визначено, що власник повітряного судна, даним договором надає компанії ТОВ «ДАРТ» право проведення реєстрації повітряного судна повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 в Україні.

Відповідно до розділу 5 (v) договору орендодавець має повноваження і законне право на здачу літака в оренду орендарю відповідно до умов цього договору.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що обов`язок підготувати та надати документи по договору оренди, в тому числі дозволу від власника повітряного судна, покладено було на компанію Castron Operations Limited, а тому, на думку суду, остання несе відповідальність за достовірність та справжність документів, в тому числі дозволу власника повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 компанії Avia AM B08 Ltd.

При цьому, суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази на підтвердження обставин укладення ТОВ «ДАРТ» з Avia AM B08 Ltd., договірних відносин.

Разом з цим, суд акцентує увагу, що відповідачем в ході розгляду справи не здійснено жодного запиту до власника повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 - компанії Avia AM B08 Ltd., а наявність відповідної заяви, без перевірки всіх обставин не може беззаперечно свідчити про правдивість викладеної інформації у відповідній заяві.

Таким чином, на думку суду, при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв не обґрунтовано, тобто не врахував усіх обставин справи, зокрема, не здійснив запиту до власника повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 - компанії Avia AM B08 Ltd., не дослідив умови договору в частині відповідальної особи за надання дозволу власника на суборенду повітряного судна, з урахуванням чого спірне рішення прийнято без повного та об`єктивного встановленні всіх обставин справи.

Окрім цього, суд вважає за необхідне вказати, що ДАС України не надано до суду жодних належних та достатніх доказів на підтвердження обставин скасування дозволу власника повітряного судна А321-211, заводський номер 2957 - компанії Avia AM B08 Ltd., у судовому порядку, як і не надано доказів визнання нечинним укладеного договору.

Також, суд наголошує, що станом на час прийняття відповідачем спірного рішення до ТОВ «ФАНейр» не перейшло жодних прав та обов`язків ТОВ «ДАРТ», оскільки договір оренди літака без екіпажу DRT 2908/2016 від 29.08.2016 року вже не діяв, тобто не породжував жодних прав і обов`язків.

Також суд при вирішенні спору вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з пунктом 1.1. Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 року №637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за №73/20386 (далі - Порядок №637), цей Порядок встановлює процедуру розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку №637 факти правопорушень, визначених у статті 127 Повітряного кодексу України, виявляються державними інспекторами та уповноваженими на проведення перевірок посадовими особами Державною авіаційною службою України шляхом проведення планових та позапланових перевірок, а також керівниками аеропортів, начальниками служб авіаційної безпеки та їх заступниками під час виконання ними своїх посадових обов`язків.

У відповідності до пункту 6.1 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 09.02.2010 року №68 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 за №307/17602 (далі - Положення №68), державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право безперешкодно перевіряти роботу суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності, у тому числі іноземних, на території України, виконання польотів з метою нагляду за забезпеченням безпеки авіації та додержанням авіаційних правил.

Згідно із пунктом 5.3. Положення №68 для виконання оперативних завдань, проведення інспекцій, сертифікаційних перевірок державний інспектор в оперативному порядку за дорученням голови Державної авіаційної служби України або його заступників підпорядковується керівнику тимчасової робочої групи або комісії.

Абзацом 3 пункту 1.3. Положення №68 визначено, що спеціальне завдання на проведення перевірки - наказ Державної авіаційної служби України на проведення перевірки.

Пунктом 6.7. Положення №68 встановлено, що Державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право складати протоколи та розглядати справи щодо суб`єктів авіаційної діяльності у разі здійснення ними правопорушення у галузі цивільної авіації та фізичних осіб у разі здійснення ними адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил безпеки польотів, правил поведінки на повітряному судні, правил міжнародних польотів, правил пожежної безпеки на повітряному транспорті, і накладати на них адміністративне стягнення відповідно до Повітряного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення

Слід зазначити, що з матеріалів справи та пояснень відповідача судом не встановлено факту видачі наказу Державної авіаційної служби України державному інспектору з авіаційного нагляду за льотною придатністю повітряних суден Стороженко Л.І. на проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАНейр».

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-73, 77-78, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАНейр» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, б. 66, ) до Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати постанову Державної авіаційної служби України від 02.11.2018 року №000216 серія АА про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАНейр» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, б. 66, ).

3. Стягнути з Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАНейр» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, б. 66, ) сплачений судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева