Справа № 824/859/19-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 р. м. Чернівці cправа № 824/859/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - будівельного підприємства "Вайкон" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельне підприємство "Вайкон" (далі - позивач, ТОВ ВБП "Вайкон") звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області № від 12.06.2019 року, яким донараховано податок на прибуток приватних підприємств, за перевіряємий період на загальну суму 598140,00 грн, в тому числі за 2017 рік на 178092,00 грн та за 2018 рік на 420048,00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25% суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 145935 грн, що разом становить 748675,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області № від 12.06.2019 року, яким донараховано податок на додану вартість всього в сумі 624055 грн, в тому числі : за жовтень 2017 року на суму 54808,00 грн, за листопад 2017 на суму 92308,00 грн, за грудень 2017 року на суму 112500,00 грн, за липень 2018 року на суму 176288,00 грн, за вересень 2018 року на суму 121484,00 грн, за жовтень 2018 року на суму 66667,00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25% суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 156013,80, що разом становить 780068,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що вважає прийняті податкові повідомлення - рішення протиправними, оскільки всі будівельні роботи виконанні в повному обсязі, всі фінансово-господарські операції оформленні відповідно до вимог діючого законодавства, первинні документи належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліку, податкові накладні своєчасно зареєстровані постачальником в ЄРПН, а суми ПДВ відображені своєчасно і в повному обсязі в декларації з ПДВ у податковому кредиті.

Всі спірні контрагенти є діючими юридичними особами, мають рахунки в банках, із ними проводились безготівкові розрахунки, що говорять про їх реальність. Крім того не існує, жодного судового рішення про фіктивність даних договорів.

Також позивач, наголошував, що він як замовник у договорі підряду не має обов`язку здійснювати контроль за дотриманням усіма субпідрядниками у ланцюгу постачання таких будівельних робіт вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на включення сплачених за договорами сум у витрати через неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Тобто порушення порядку здійснення господарської діяльності чи сплати контрагентами, якщо вони мали місце, тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо вказаних контрагентів, оскільки відповідальність особи має індивідуальний характер.

15.08.2019 р. Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - відповідач) не погоджуючись із поданим позовом, подало відзив, в якому вказувало, що під час перевірки ТОВ "ВБП Вайкон" встановлено відсутність реальної можливості поставки товарно-матеріальних цінностей між позивачем та контрагентами, а саме відсутність у постачальників майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Відповідач також зазначав, що ТОВ "ВПБ Вайкон" шляхом маніпулювання бухгалтерськими записами здійснено неправомірне відображення показників бухгалтерського обліку по взаємовідносинах із контрагентами, що в свою чергу призвело до викривлених даних у фінансовій звітності, які мають очевидний нереальний характер, тобто відсутні будь-які об`єктивні обставини можливості реального здійснення постачання (отримання) товарів як у теперішньому часі. так і в майбутньому.

Позивач набув актив (у вигляді послуг), дійсне джерело походження якого невідоме та одержане в результаті не облікового виробництва та відповідно отримані ним безоплатні послуги з капітального ремонту та будівництва підтверджує збільшення економічних вигод товариства.

29.07.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/859/19-а відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання на 09:30 год. 21.08.2019 р.

21.08.2019 р. ухвалою суду призначено судову економічну експертизу, провадження по справі зупинено до одержання висновку експерта.

24.01.2020 р. на адресу суду надійшов висновок експертиза за результатами проведення судово-економічної експертизи.

29.01.2020 р. ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 09:00 год. 12.02.2019 р.

12.02.2020 р. протокольною ухвалою замінено сторону по справі Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на її правонаступника Головне управління державної податкової служби у Чернівецькій області.

12.02.2020 р. судом оголошено перерву по справі до 24.02.2020 р. 14:30 год.

24.02.2020 р. судом оголошено перерву по справі до 04.03.2020 р. 12:00 год.

04.03.2020 р. судом оголошено перерву по справі до 23.03.2020 р. 09:00 год.

23.03.2019 р. відкладено розгляд справи у зв`язку з клопотанням представника відповідача. Розгляд справи призначено на 27.04.2020 р. 12:30 год.

27.04.2020 р. представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

25.05.2020 року ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено її до судового розгляду.

Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що проти позовних вимог заперечує повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельне підприємство "Вайкон" (58000, м. Чернівці, вулиця Переяславська, будинок 7А, ідентифікаційний код 40547745) (Т. 1 а.с. 19 - 23).

На підставі направлень від 12.04.2019 р. №914, №916 та від 03.05.2019 р. №1035, №1036 виданих Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області посадовими особами відповідача, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 ПК України плану - графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2019 р. та на підставі наказу про проведення документальної планової перевірки №246 від 01.04.2019 р. проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р., валютного законодавства за період 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р., за результатами якої 15.05.2019 р. складено акт №2103/24-13-14-01/40547745 (Т.1 а.с. 31 - 131).

Перевіркою встановлено порушення:

- по податку на прибуток: п.44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134, ст. 134 ПК України та п. 5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290, в результаті чого занижено податок на прибуток за період, який перевірявся на суму 598140,00 грн, у тому числі за 2017 р. на 178092,00 грн та за 2018 р. у сумі 420048,00 грн;

- податок на додану вартість: п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 624055,00 грн, в тому числі: за жовтень 2017 р. на суму 54808,00 грн, за листопад 2017 р. на суму 92308,00 грн, за грудень 2017 р. на суму 112500,00 грн, за липень 2018 р. на суму 176288,00 грн, за вересень 2018 р. на суму 121484,00 грн та за жовтень 2018 р. на суму 66667,00 грн.

Не погоджуючись із результатами перевірки позивач подав до Головного управління ДФС у Чернівецькій області заперечення (Т. 1 а.с. 132 - 135).

Розглянувши подані заперечення, відповідачем листом від 07.06.2019 р. за №4020/10/24-13-14-01 надано відповідь, якою повідомлено що висновки викладені в матеріалах перевірки є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (Т. 1 а.с. 136 - 161).

За результатами здійсненої перевірки відповідачем 12.06.2019 р. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 747675,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 598140,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 149535,00 грн (Т. 1 а.с. 163);

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 780068,80 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 624055,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 156013,80 грн (Т. 1 а.с. 164).

Вказані податкові повідомлення - рішення оскарженні позивачем в адміністративному порядку (Т. 1 а.с. 212 - 216).

16.08.2019 р. Державною фіскальною службою України прийнято рішення, якам вказану скаргу залишено без розгляду (Т. 2 а.с. 47).

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат тв. фінансового результату до оподаткування.

Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV (далі - Закон №966-ХІV) та Положенням про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за №168/704 (далі - Положення №88).

Відповідно до ст. 1 Закону № 996-ХIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 1 ст. 9 Закону № 996-ХIV визначено, що підставою, для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз даних норм дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону № 996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення №88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п. 2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.15 Положення №88 визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Згідно п. 2.16 Положення №88 у разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Враховуючи викладене, суд констатує, що документальним підтвердженням оформлення господарських операцій між суб`єктами підприємницької діяльності рамках укладених між ними договорів є належним чином складенні первинні документи, на даних яких базується бухгалтерський та податковий облік.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в акті перевірки зафіксовано, що за період з 01.10.2016 р. по 31.12.2018 р. ТОВ "ВБП Вайкон" задекларовано податок на прибуток за 2018 р. в сумі 15030,00 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.10.2016 р. по 31.12.2018 р. встановлено заниження суми податку на прибуток всього у сумі 598140,00 грн, у тому числі за 2017 р. на 178092,00 грн та за 2018 р. у сумі 420048,00 грн.

Відповідачем також зроблено висновки, що спираючись на записи бухгалтерського обліку, акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, банківські виписки та дані Єдиного реєстру податкових накладних позивач шляхом маніпулювання бухгалтерськими записами здійснено неправомірне відображення показників бухгалтерського обліку по взаємовідносинах з ТОВ "Білдбег", ТОВ "Крафт інвест компанія", ТОВ "Строй інвест інжиніринг", ТОВ "БК Діамант Люкс" та ТОВ "Фронтмаунт компані", що в свою чергу призвело до викривлених (неправдивих) даних у фінансовій звітності відповідно до НП(С)БО за перевіряємий період.

Також в акті перевірки вказано, що ТОВ "ВБП "Вайкон" набуто актив (у вигляді послуг), дійсне джерело походження якого невідоме та одержане в результаті не облікового виробництва, а отримані позивачем безоплатні послуги з капітального ремонту та будівництва підтверджує збільшення економічних вигод товариства.

Згідно акту перевірки, позивачем не відображено у бухгалтерському обліку операції з безоплатного отримання ТМЦ та послуг з ремонту та будівництва нежитлових приміщень на загальну суму 3645544,00 грн, в тому числі: за 2017 р. на суму 1311902,00 грн та за 2018 рік на суму 2333642,00 грн.

За результатами перевірки, відповідач також дійшов висновку, що вищезазначені порушення вплинули на завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 624055,00 грн, в тому числі: за жовтень 2017 р. на суму 54808,40 грн, за листопад 2017 р. на суму 92308,40 грн, за грудень 2017 р. на суму 112500,00 грн, за липень 2018 р. на суму 176288,00 грн, за вересень 2018 р. на суму 121483,00 грн та за жовтень 2018 р. на суму 666666,67 грн, внаслідок включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість.

Стосовно кожного контрагента з якими здійснював взаємовідносини позивач, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ "ВБП "Вайкон" та ТОВ "Фронтмаунт компані" укладено договір підряду б/н 2018 р. щодо надання послуг з реконструкції частини приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану, 230-В, м. Чернівці та договір купівлі-продажу Б/Н від 01.06.2018 р. щодо придбання металевих конструкцій

Відповідно до п. 4.1 вказаного Договору підряду, замовник проводить платежі за фактично виконані роботи на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт ф.КБ-2в.

Вказані договори містять підписи від імені директорів підприємств та скріпленні печатками (Т. 2 а.с. 201 - 205, 206 - 209).

На виконання вказаних договорів між сторонами складено наступні документи:

- ТОВ "Фронтмаунт компані" оформлено видаткову накладну від 05.06.2018 р. №ФР-00026 про продаж позивачу металевих конструкцій (індивідуальні) 0,243 т на загальну суму з ПДВ 56825,84 грн, в тому числі ПДВ 9470,97 грн (Т. 2 а.с. 210);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 р., згідно якої вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва, у тому числі реконструкція частини приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану,230 становить 87560,40 грн, в тому числі ПДВ 14593,40 грн (Т. 2 а.с. 211);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 р. на загальну суму 87560,40 грн, в тому числі ПДВ 14593,40 грн (Т. 2 а.с. 212 - 215);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 р., згідно якої вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва, у тому числі реконструкція частини приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану,230 становить 140796,00 грн, в тому числі ПДВ 23466,00 грн (Т. 2 а.с. 216);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 р. на загальну суму 140796,00 грн, в тому числі ПДВ 23466,00 грн (Т. 2 а.с. 217 - 223).

Згідно ст.ст. 626 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Підпунктом 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 визначено, що при визначенні вартості та обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (примірна форма №КБ-2в) і "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" (примірна форма №КБ-3), які наведені в додатку.

З аналізу вказаних норм суд приходить до висновку, що документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору є належним чином оформленні первинні документи.

Під час дослідження вказаних вище документів, судом встановлено, що вони мають обов`язкові реквізити первинного документу та відповідають вимогам Закону №996 та Положенню №88.

Суд констатує, що надані до суду матеріали взаємовідносин між ТОВ "ВПБ "Вайкон" із ТОВ "Фронтмаунт компані" містять обов`язкові реквізити, а відтак підтверджують обсяги господарських операцій з придбання послуг в розмірі 285182,24 грн, в тому числі ПДВ 47530,37 грн.

Також судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Крафт Інвест Груп" укладено договір підряду від 01.10.2018 р. щодо виконання робіт з будівництва загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області та договори підряду від 04.09.2018 р. та б/н 2018 р. щодо виконання робіт по капітальному ремонту приміщень відділень (5, 6 поверхи) обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 в м. Чернівці.

Відповідно до п. 4.1 даних договорів, замовник проводить платежі за фактично виконані роботи на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в (Т. 2 а.с. 122 - 126, 127 - 129, 130 - 132).

Суд зазначає, що вказані договори містять підписи директорів підприємств та скріплені печатками.

На підтвердження виконання вказаних договорів сторонами оформлено наступні документи:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2018 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 р. щодо капітального ремонту приміщень відділень (5 та 6 поверхи) обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 м. Чернівці на загальну суму 728901,60 грн, в тому числі ПДВ 121483,60 грн (Т. 2 а.с. 133, 134 - 137);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 р. щодо капітального ремонту приміщень відділень (5 та 6 поверхи) обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 м. Чернівці на загальну суму 400000,00 грн, в тому числі ПДВ 66666,67 грн (Т. 2 а.с. 138, 139 - 142);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 р. по об`єкту будівництва загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області на загальну суму 385382,40 грн, в тому числі ПДВ 64230,40 грн (Т. 2 а.с. 143, 144 - 151);

Під час дослідження вказаних вище документів, судом встановлено, що вони мають обов`язкові реквізити первинного документу та відповідають вимогам Закону №996 та Положенню №88.

Суд констатує, що надані до суду матеріали взаємовідносин між ТОВ "ВПБ "Вайкон" із ТОВ "Крафт Інвест Груп" містять обов`язкові реквізити, а відтак підтверджують обсяги господарських операцій з придбання послуг в розмірі 1514284,00 грн, в тому числі ПДВ 252380,67 грн.

З матеріалів справи, також вбачається, що між ТОВ "ВПБ "Вайкон" та ТОВ "Строй Інвест Інжинірінг" укладено договір підряду 2018 р. щодо виконання робіт з будівництва загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області.

Відповідно до п. 4.1 договору підряду, замовник проводить платежі за фактично виконані роботи на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в (Т. 2 а.с. 186 - 190).

Договори містять підписи від імені директорів підприємств та скріплені печатками.

На виконання вказаного договору, позивачем складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2018 р. та акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 р. з будівництва загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області на загальну суму 500000,00 грн, в тому числі ПДВ 83333,00 грн (Т. 2 а.с. 191, 192 - 195, 196 - 200).

Враховуючи дослідженні матеріали, суд приходить до висновку, що первинні документи між позивачем та ТОВ "Строй Інвест Інжинірінг" містять обов`язкові реквізити, передбачені вимогами законодавства, відтак підтверджується обсяг господарських операцій з придбання послуг в розмірі 500000,00 грн, в тому числі ПДВ 83333,00 грн.

Судом встановлено, що між ТОВ "ВПБ "Вайкон" та ТОВ "Компанія Білдбег" укладено наступні договори підряду:

- №263 від 01.11.2017 р. щодо виконання робіт з будівництва ЗОШ І-ІІ ступеня в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області (Т. 2 а.с 116 - 117);

- №272 від 01.11.2017 р. щодо виконання робіт з капітального ремонту приміщення ОКУ "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 в м. Чернівці (Т. 2 а.с. 120 - 121).

- №307 від 02.12.2017 р. щодо виконання робіт з капітального ремонту огорожі кладовища в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області (Т. 2 а.с. 118 - 119).

Відповідно до п. 3.1.2 даних договорів, порядок розрахунку здійснюється згідно акту виконаних робіт.

Вказані договори містять підписи від імені директорів підприємств та скріплені печатками.

На виконання вказаних вище договорів підряду сторонами складені наступні документи:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 р. щодо капітального ремонту приміщень відділень (5 та 6 поверхи) обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 м. Чернівці на загальну суму 657700,80 грн, в тому числі ПДВ 109616,80 грн (Т. 2 а.с. 69, 70 - 76);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 р. та акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 р. щодо будівництва ЗОШ І-ІІ ступеня в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області на загальну суму 223122,00 грн, в тому числі ПДВ 37187,00 грн (Т. 2 а.с. 77, 78 - 80, 81 - 84);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 р. щодо капітального ремонту приміщень відділень (5 та 6 поверхи) обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 м. Чернівці на загальну суму 339013,20 грн, в тому числі ПДВ 56502,20 грн (Т. 2 а.с. 85, 86 - 91);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 р. щодо капітального ремонту приміщень відділень (5 та 6 поверхи) обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Фастівська, 2 м. Чернівці на загальну суму 112366,80 грн, в тому числі ПДВ 18727,80 грн (Т. 2 а.с. 92, 93 - 98);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 р. щодо капітального ремонту огорожі кладовища в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області на загальну суму 99417,60 грн, в тому числі ПДВ 16569,60 грн (Т. 2 а.с. 99, 100 - 106);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 р. та акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 р. щодо будівництва ЗОШ І-ІІ ступеня в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області на загальну суму 142662,00 грн, в тому числі ПДВ 23777,00 грн (Т. 2 а.с. 111, 112 - 115).

Вказані документи по своїй формі мають обов`язкові реквізити первинних документів, в розумінні Закону №996 та Положення №88. Відтак дослідженні судом документи, щодо взаємовідносин між ТОВ "ВПБ "Вайкон" та ТОВ "Компанія Білдбег" підтверджують обсяг господарських операцій з придбання послуг в розмірі 1574282,40 грн, в тому числі ПДВ 262380,40 грн.

З матеріалів справи випливає, що між ТОВ "ВПБ "Вайкон" та ТОВ "БК Діамант-Люкс" укладено договір підряду №01/06/18 від 01.06.2018 р. щодо виконання робіт з реконструкції частин приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул . Героїв Майдану, 230 в м. Чернівці (Т. 2 а.с. 158 - 162).

Відповідно до п. 4.1 договору, замовник проводить платежі на підставі підписаної та завіреної печатками довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в.

На виконання договору підряду, сторонами оформлено наступні документи:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 р. та акту приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 р. щодо реконструкції частин приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану, 230 в м. Чернівці на загальну суму 87560,40 грн, в тому числі ПДВ 14593,40 грн (Т. 2 а.с. 170, 171 - 174);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 р. та акту приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 р. щодо реконструкції частин приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану, 230 в м. Чернівці на загальну суму 140796,00 грн, в тому числі ПДВ 14593,40 грн (Т. 2 а.с. 176, 177 - 183);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2018 р. та акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 р. щодо реконструкції частин приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану, 230 в м. Чернівці на загальну суму 42547,20 грн, в тому числі ПДВ 7091,20 грн (Т. 2 а.с. 163, 164 - 168);

- акт №50 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 23.07.2018 р. щодо монтажу вентиляції на об`єкті реконструкції частин приміщень для встановлення агіографічного обладнання по вул. Героїв Майдану, 230 в м. Чернівці на загальну суму 230000,00 грн, в тому числі ПДВ 38333,33 грн (Т. 2 а.с. 169);

Суд констатує, що вказані документи мають обов`язкові реквізити первинних документів, в розумінні Закону №996 та Положення №88.

У відповідності до п. 1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадиться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дослідженні документи підтверджують обсяг виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ "БК Діамант-Люкс" з придбання послуг в розмірі 500903,60 грн, в тому числі ПДВ на суму 83483,93 грн.

Окрім викладеного, суд зазначає, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, а також податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постанові від 22.05.2018 р. (справа №826/14638/14, адміністративне провадження №К/9901/11318/18).

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду в постанові від 27.03.2018 р. по справі №816/809/17, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Вищенаведена правова позиція Верховного Суду підтверджується, в тому числі, аналогічною правовою позицією Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) в рішенні від 22.01.2009 р. ЄСПЛ зазначив, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму, участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Також, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 9.01.2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі "Інтерсплав проти України" (п.37) вказується: "Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов`язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд , вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови».

Суд зазначає, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків.

Позивачем були надані належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що здійсненні господарські операції мали реальний характер.

Позивач має первинні документи, які не дають підстав вважати, що господарські операції з його контрагентами є нереальними. До того ж, податковим органом в акті не було наведено фактів, які свідчать про неправильність та невідповідність вказаних первинних документів фактичним обставинам укладених правочинів.

Наявними у справі доказами підтверджуються зазначені обставини, а також фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності позивача.

В той же час, податковий орган не подав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочинів (укладення договорів), на підставі яких виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентами, не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Відповідачем не доведено, що на момент вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, останні не були зареєстровані у встановленому законом порядку та не мали свідоцтв платника податків на додану вартість.

Суд також виходить з того, що чинне податкове законодавство не покладає на платника обов`язку контролювати діяльність осіб, що виконують роботи, послуги, не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим як вносити відповідні суми витрат до складу валових витрат і суми ПДВ - до податкового кредиту.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 р. у справі № К/9901/25587/18.

У рамках даної справи податковим органом не подано безумовних та достовірних доказів здійснення позивачем та його контрагентом узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди.

Таким чином, позивач як платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату лише ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.

Така ж правова позиція підтримана Верховним судом у постановах, зокрема, від 24.01.2018 р. у справі №824/942/13, від 14.03.2018 р. у справі №803/1198/16.

Судом враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах "Інтерсплав проти України" (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії" (2009 рік, заява №3991/03), які відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію відносно контрагентів позивача, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Посилання на припущення, аналітичні узагальнюючі висновки щодо діяльності контрагента, є неприйнятними у якості доказів конкретних податкових правопорушень щодо підстав та порядку формування податкового кредиту, оскільки в основі формування податкового кредиту лежить факт здійснення конкретної господарської операції, який потребує доведення або спростування обставин саме здійснення цієї господарської операції. Будь-які припущення, аналітичні викладки, узагальнюючі висновки можуть мати місце виключно на підставі встановлення, дослідження та підтвердження обставин здійснення господарської операції (позиція Верховного Суду, викладена у Постанові від 12.04.2018 р. справа №804/698/26).

Окрім того суд звертає увагу, що по даній адміністративній справі було призначено судову економічну експертизу, на яку виносились наступні питання :

- чи підтверджується документально висновки, зазначені в акті Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.05.2019 р. №2103/24-13-14-01/40547745 "Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельне підприємство "Вайкон", , з податкового законодавства за період з 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р., валютного - за період з 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 08.06.2016 р. по 31.12.2018 р. щодо :

- заниження ТОВ "ВБП" Вайкон" податку на прибуток приватних підприємств за перевіряємий період на загальну суму 598140,00 грн, в тому числі за 2017 р. на 178092,00 грн та за 2018 р. на 420048,00 грн;

- заниження ТОВ "ВБП" Вайкон" податку на додану вартість всього в сумі 624055.00 грн, в тому числі за жовтень 2017 р. на суму 54808.00 грн, за листопад 2017 р. - 92308,00 грн, за грудень 2017 р. - 112500,00 грн, за липень 2018 р. - 176288,00 грн, за вересень 2018 р. - 121484,00 грн, за жовтень 2018 р. - 66667,00 грн.

Згідно висновку експерта Гасюка В.В. за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.12.2019 року зазначено :

- заниження ТОВ "ВБП" Вайкон" податку на прибуток приватних підприємств за перевіряємий період на загальну суму 598140,00 грн, в тому числі за 2017 р. на 178092,00 грн та за 2018 р. на 420048,00 грн документально не підтверджується;

- заниження ТОВ "ВБП" Вайкон" податку на додану вартість всього в сумі 624055.00 грн, в тому числі за жовтень 2017 р. на суму 54808.00 грн, за листопад 2017 р. - 92308,00 грн, за грудень 2017 р. - 112500,00 грн, за липень 2018 р. - 176288,00 грн, за вересень 2018 р. - 121484,00 грн, за жовтень 2018 р. - 66667,00 грн документально не підтверджується.

Наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарської операції між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень ст. 77 КАС України.

Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентом позивача взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в ст. 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст. 77 КАС України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень.

Вказаний висновок відповідає позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 р. по справі № 816/809/17.

З урахуванням досліджених судом первинних документів, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності підприємства, та враховуючи висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, надані сторонами докази, а також принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи (позивача), та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що передбачається податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено реальність проведених операцій.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. При цьому, виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

За таких обставин прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 12.06.2019 р. № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано приписи ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 22.07.2019 р. №912 та від 26.07.2019 р. №911 (Т. 1 а.с. 3, 4).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує з Головного управління державної податкової служби у Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 19210,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області № від 12.06.2019 року, яким донараховано податок на прибуток приватних підприємств, за перевіряємий період на загальну суму 598140,00 грн, в тому числі за 2017 рік на 178092,00 грн та за 2018 рік на 420048,00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25% суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 145935 грн, що разом становить 748675,00 грн;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області № від 12.06.2019 року, яким донараховано податок на додану вартість всього в сумі 624055 грн, в тому числі : за жовтень 2017 року на суму 54808,00 грн, за листопад 2017 на суму 92308,00 грн, за грудень 2017 року на суму 112500,00 грн, за липень 2018 року на суму 176288,00 грн, за вересень 2018 року на суму 121484,00 грн, за жовтень 2018 року на суму 66667,00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25% суми визначеного податкового зобов`язання в сумі 156013,80, що разом становить 780068,80 грн.

4. Стягнути з Головного управління державної податкової служби у Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - будівельного підприємства "Вайкон" судові витрати (судовий збір) у сумі 19210,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо - Будівельне підприємство "Вайкон" (вул. Переяславська, 7-А, м. Чернівці, 58008, Код )

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, Код )

Суддя І.В. Маренич