Справа № 361/4236/17
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4236/17
УХВАЛА

28 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Шурка О.І., суддів Василенка Я.М. та Ганчеко О.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та скасування рішень, відшкодування майнової і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Броварської міської ради Київської області (далі - Відповідач, Броварська міськрада), в якому просив:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області в частині прийняття нею рішення від 22.06.2017 року № 600-30-07 «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою», зокрема, пунктів 2, 3, 4, 5 і 6, якими ОСОБА_1 повторно було відмовлено у задоволенні його клопотань від 06.01.2016 № 9-5-Л-11/у; від 27.05.2015 № 9-5-Л-693/у; від 18.05.2016 № 9-5-Л-1186; від 10.08.2016 № 9-5-Л-1035/у та від 27.07.2016 № 9-5-Л-1035/1/у про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари, у зв`язку тим, що подані ним клопотання не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: не додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

- скасувати пункти 2, 3, 4, 5 і 6 рішення Броварської міської ради Київської області від 22.06.2017 № 600-30-07 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати Позивачу середню вартість земельної ділянки в місті Бровари Київської області в розмірі 1 200 000 грн. та стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 1 200 000 грн., що надасть йому можливість купити земельну ділянку;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 1 500 000 грн. та стягнути цю суму матеріальних збитків на його користь, а також сплатити окремо всі витрати Позивача на ліки та обстеження;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 500 000 грн. та стягнути цю суму моральної шкоди з Відповідача на його користь.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 року, позов задоволено частково - зобов`язано Броварську міську раду Київської області розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про роз`яснення рішення від 20.12.2018 року у справі №361/4236/17, в якій останній просив роз`яснити:

- згідно яких норм законодавства Відповідач має виконати це рішення суду та які правові підстави для грошової компенсації треба зважати Відповідачу, виконуючи рішення суду;

- правові підстави компенсації Позивачу вартості не отриманої ним земельної ділянки, згідно яких суд вийшов за межі позовних вимог.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 року відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду повністю та роз`яснити останньому спосіб виконання рішення суду від 20.12.2018 року з посиланням на правові підстави.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.06.2020 року.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку надійшла заява про відвід головуючого судді Шурка О.І., суддів Василенка Я.М. та Ганечко О.М.. Дана заява обґрунтована тим, що указані судді, на переконання заявника, належать до членів злочинного угруповання, заінтересовані у результаті розгляду справи та шляхом втручання в автоматизовану систему розподілу справ позбавляють Позивача права на розгляд справи безстороннім та неупередженим судом. Крім того, зазначено, що судді Василенко Я.М. та Шурко О.І. неодноразово брали участь у розгляді справ за позовом ОСОБА_1 щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, а відтак, на думку Позивача, повинні заявити самовідвід у даній справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року заяву про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою та передано справу №361/4236/17 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

За наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями справа №361/4236/17 була передана судді Степанюку А.Г.

Розглянувши подану заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому суд не переконаний, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що судді Шурко О.І., Василенко Я.М. та Ганечко О.М. проявляють особисту упередженість.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суддів.

Так, як було встановлено вище, в якості підстав для відводу колегії суддів ОСОБА_1 визначає неодноразову участь суддів Шурка О.І. та Василенка Я.М. у розгляді та вирішенні справ за його позовами щодо однієї й тієї ж земельної ділянки, а також порушення засад автоматизованого розподілу справ між суддями, внаслідок чого обидві його апеляційні скарги у цій справі передані на розгляд вказаній колегії суддів.

Разом з тим, наведені доводи, на переконання суду, не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів з огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, участь суддів Василенка Я.М. та Шурка О.І. у розгляді справ №№ 810/5763/15, 361/3665/17 та 361/4236/17, а також в ухваленні за їх наслідками рішень не може бути підставою для їх відводу від даної справи в силу ч. 4 ст. 36 КАС України. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що предметом апеляційного перегляду є ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2020 року, постановлена за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №361/4236/17, а участь суддів Василенка Я.М. та Шурка О.І. у розгляді апеляційної скарги Позивача на рішення суду у даній справі жодним чином не вказує на неможливість даних суддів здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваної у межах даного апеляційного провадження ухвали.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

Згідно п. 1 розд. VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради Суддів України 26.11.2010 року № 30, за виключенням кримінальних проваджень, визначення підсудності в яких проводиться у відповідності до Кримінально-процесуального кодексу, затвердженого Законом Української РСР «Про затвердження Кримінально-процесуального кодексу Української РСР» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1961 р., № 2, ст. 15), розподіл судових справ, здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів. Підставою для запуску процедури автоматизованого розподілу судової справи є внесений до АСДС ЕД або ЕКПД відповідного документу, підписаний електронним цифровим підписом його автора. Ручний запуск процедури автоматизованого розподілу не допускається.

Матеріали справи свідчать, що за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відомості про яких зафіксовані у витягу з протоколу від 12.05.2020 року (т. 3 а.с. 9), дана справа за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Шурка О.І., суддів Ганечко О.М. та Василенка Я.М. При цьому, на сайті судової влади щодо справи №361/4236/17 (провадження №А/855/8254/20) розміщено звіт про її автоматизований розподіл.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що передача даної справи головуючому судді Шурку О.І., суддям Ганечко О.М. та Василенку Я.М. здійснювалася за наслідками проведеного у відповідності до вимог КАС України та Положення №30 автоматизованого розподілу, у зв`язку з чим підстави стверджувати про порушення правил автоматизованого розподілу судової справи між суддями чи втручання у його здійснення, на чому наполягає ОСОБА_1 , відсутні.

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Проаналізувавши викладені у заяві Позивача міркування та наведені доводи, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів Шурка О.І., Василенка Я.М. та Ганечко О.М. у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в їх неупередженості, зі змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

Натомість, мотиви Заявника фактично свідчать про його незгоду з рішенням суддів Шурка О.І. та Василенка Я.М. за наслідками розгляду інших справ за участі ОСОБА_1 , що за правилами статей 36, 37 КАС України не може бути підставою для відводу, та не свідчать про неупередженість або об`єктивність суддів. У свою ж чергу, оскільки здійснення автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі приписів КАС України та Положення №30, а твердження Позивача щодо можливого втручання у цей процес належними і допустимими доказами не підтверджено, то підстави вважати інакше з урахуванням наявних у матеріалах справи документів відсутні.

Отже, на думку суду, оскільки інших обставин, які б, на переконання Заявника, свідчили про упередженість або необ`єктивність суддів Шурка О.І., Василенка Я.М. та Ганечко О.М. не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу колегії суддів від даної справи, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Приписи ч. ч. 8, 12 ст. 40 КАС України визначають, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40, 248, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Шурка О.І., суддів Василенка Я.М. та Ганчеко О.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та скасування рішень, відшкодування майнової і моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали складено та підписано « 28» травня 2020 року.