Справа № 540/1097/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1097/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Морської Г.М.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови у внесенні змін до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с щодо зміни підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а саме: вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року;

- зобов`язати відповідача внести зміни до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, та вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року;

- зобов`язати ГУНП в Миколаївській області подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 04.05.2020р. відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 23.10.1995 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 28.09.2017 в Національній поліції України. Із 28.09.2017 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції (за власним бажанням) в запас ЗС. Перед звільненням зі служби в поліції позивач не проходив ВЛК у відомчому лікувальному закладі. 07.11.2018 постановою №5 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» на час звільнення зі служби 28.09.2017 визнано, що ОСОБА_1 , 1975 р.н. непридатний до служби в поліції та його захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. У зв`язку з тим, що постановою М(ВЛ)К позивача визнано непридатним до служби в поліції на час звільнення зі служби 28.09.2017, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до наказу ГУНП в Миколаївській області від 25.09.2017 № 241 о/с в частині підстав його звільнення з поліції, а саме, вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 28.09.2017, замість звільнення за власним бажанням. Проте, листом відповідача від 14.12.2018 позивачу було відмовлено у задоволенні його вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, що винесена у справі №540/324/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Миколаївській області про визнання дій протиправними, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною відмову ГУНП в Миколаївській області у внесенні змін до наказу від 25.09.2017 №241 о/с щодо зміни підстав звільнення позивача зі служби в поліції, зобов`язано ГУНП в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2018 про внесення змін до наказу від 25.09.2017 №241 о/с в частині зміни підстав звільнення зі служби в поліції, з урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції в цій постанові.

Позивач вважає, що належним способом захисту прав позивача судом є визнання протиправними дій відповідача в частині відмови у внесенні змін до наказу ГУНП в Миколаївській області від 25.09.2017 № 241о/с щодо підстав звільнення позивача зі служби в поліції, а саме, вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 28.09.2017 та зобов`язання відповідача внести зміни до наказу ГУНП в Миколаївській області від 25.09.2017 № 241 о/с в частині підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 25.05.2020р. надіслав суду відзив, відповідно до якого заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 23.10.1995 року по 06.11.2015 року, та з 07.11.2015 року по 28.09.2017 року в Національній поліції України. 14 вересня 2017 року позивач подав на ім`я начальника ГУНП в Миколаївській області рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням з 28.09.2017 року. З моменту подання ОСОБА_1 до відповідача - ГУНП в Миколаївській області рапорту про звільнення (14.09.2017) та до моменту винесення наказу про звільнення (28.09.2017) позивач жодним чином не звертався до відповідача із заявами, рапортами, листами тощо, з проханням не розглядати поданий ним раніше рапорт. ОСОБА_1 Постановою М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» від 07.11.2018року № 5 визнано непридатним до служби в поліції. Таким чином, сама по собі Постанова № 5 від 07.11.2018 року ОСОБА_1 , видана відносно колишнього співробітника позивача, не може бути підставою для внесення змін до наказу про звільнення позивача та не повинно було сприйматись ГУНП в Миколаївській області як підстава для внесення змін до наказу № 241 о/с від 25.09.2017 року. Стверджує, що рішення ВЛК про непридатність особи до служби в поліції, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати звільненню. Після звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу від 25.09.2017 зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України №580-VIII, між сторонами були припинені трудові та службові відносини, у зв`язку із чим ГУНП в Миколаївській області втратив повноваження на зміну наказу про звільнення Позивача, при цьому, в даному випадку відсутні були також і підстави для зміни наказу.

Тому, враховуючи що позивачем самостійно подано рапорт із зазначенням причини звільнення зі служби за власним бажанням, ГУНП в Миколаївській області прав позивача не порушено, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» чітко передбачений перелік підстав для звільнення з органів поліції.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

У період з 23.10.1995 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 28.09.2017 в Національній поліції України.

Із 28.09.2017 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції (за власним бажанням) в запас ЗС. Перед звільненням зі служби в поліції позивач не проходив ВЛК у відомчому лікувальному закладі.

07.11.2018 постановою №5 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» на час звільнення зі служби 28.09.2017 визнано, що ОСОБА_1 , 1975 р.н. непридатний до служби в поліції та його захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

У зв`язку з тим, що постановою М(ВЛ)К позивача визнано непридатним до служби в поліції на час звільнення зі служби 28.09.2017, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до наказу ГУНП в Миколаївській області від 25.09.2017 № 241 о/с в частині підстав його звільнення з поліції, а саме, вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 28.09.2017, замість звільнення за власним бажанням.

Проте, листом відповідача від 14.12.2018 позивачу було відмовлено у задоволенні його вимог.

Не погодившись із такою відмовою позивач звернувся до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 у справі 540/324/19 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною відмову ГУНП в Миколаївській області у внесенні змін до наказу від 25.09.2017 №241 о/с щодо зміни підстав звільнення позивача зі служби в поліції, зобов`язано ГУНП в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2018 про внесення змін до наказу від 25.09.2017 №241 о/с в частині зміни підстав звільнення зі служби в поліції, з урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції в цій постанові.

У вказаній постанові судом апеляційної інстанції встановлено протиправність дій відповідача і зазначено, що «Колегія суддів зазначає, що наслідком реалізації колишнім поліцейським вказаного права та прийняття ВЛК стосовно цієї особи рішення про її непридатність до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби має бути зміна підстав звільнення цієї особи із служби у поліції шляхом внесення змін до відповідного наказу про звільнення. Вносити такі зміни повинна та посадова особа, до повноважень якої віднесено право на прийняття наказів про звільнення. За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що з моменту прийняття ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» постанови №5 від 07.11.2018 року змінились підстави для звільнення позивача зі служби в поліції, а тому у позивача виникло право звернення до ГУ НП із заявою про внесення змін до Наказу від 25.09.2017 №241 о/с в частині зміни підстави звільнення зі служби в поліції, а у відповідача, відповідно, виникло зобов`язання щодо внесення відповідних змін до вказаного Наказу на підставі постанови №5 від 07.11.2018року».

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19 відповідачем повторно розглянута заява позивача від 14.11.2018р. про внесення змін до наказу ГУНП від 25.09.2017р. № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення та зазначено, що «…внести зміни до наказу в частині формулювання підстави для звільнення: не за пунктом 7 (за власним бажанням), а за пунктом 2 (через хворобу), у зв`язку з отриманням Вами постанови ВЛК № 5 від 7.1-1.201.8' умові фактичного звільнення Вас 25.09.2017, у керівництва ГУНП в Миколаївській ; області не має правових підстав, так як рішення ВЛК про непридатність особи до служби в поліції, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати звільненню…».

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача про відмову внесення змін до наказу ГУНП від 25.09.2017р. № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення позивача зі служби в поліції, а підставою позову фактично неналежне невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19, що набрала законної сили.

Таким чином суд вважає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19, яка набрала законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд відмічає, що відмова позивачу у внесенні змін до наказу ГУНП від 25.09.2017р. № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення, викладена Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області у листі від 06.09.2019р. № 5486/14-2019, адресованому Горбачу С. мотивована тим, що рішення ВЛК про непридатність особи до служби в поліції, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати звільненню.

Аналогічна підстава відмови позивачу у внесенні змін до наказу ГУНП від 25.09.2017р. № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення, викладена відповідачем у листі від 14.12.2018р. № Г-39/14-2018, що була предметом розгляду в адміністративній справі № 540/324/19.

Тобто підстави відмови тотожні.

Разом із тим, суд відмічає, що відмова позивачу у внесенні змін до наказу ГУНП від 25.09.2017р. № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення, викладена Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області у листі від 06.09.2019р. № 5486/14-2019 прийнята на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19, про що зазначено у самому листі.

Таким чином суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19), яким визнана протиправною відмова Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у внесенні змін до наказу від 25 вересня 2017 року №241 о/с щодо зміни підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 листопада 2018 року про внесення змін до наказу від 25 вересня 2017 року №241 о/с в частині зміни підстави звільнення зі служби в поліції, з урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції в цій постанові.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту визнати протиправними дії відповідача в частині відмови у внесенні змін до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с щодо зміни підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а саме: вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року та зобов`язати відповідача внести зміни до наказу ГУ НП в Миколаївській області від 25.09.2017 року № 241 о/с в частині зміни підстави звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, та вважати його звільненим зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 28.09.2017 року - є одним із способів виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019, у справі №540/324/19

Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відтак, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для здійснення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 540/324/19, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 80980007 та від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а, № судового рішення в ЄДРСРУ 85803979, а також використана П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 07.04.2020р. по справі № 540/2057/19.

За таких обставин, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: … 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. 238, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Повернути ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80коп., сплачений за подання до суду адміністративного позову, відповідно до квитанцій від 07.11.2019 року №, від 17.04.2020 року №, від 23.04.2020 року №0.0..1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г.М. Морська

кат. 106030000