Справа № 200/10459/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року справа №200/10459/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: Помалюк І .В.

відповідач: Тесленко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Череповського Є.В.) від 17 січня 2020 року (повний текст складено 17 січня 2020 року у м.Слов`янську) по справі №200/10459/19-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 233 120,94 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 233 120,94 грн., а саме: 174 094,11 грн. - акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів); 51 461,83 грн. - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім податку на додану вартість від операцій з ввезення лікарських засобів); 7 565,00 грн. - мито на товари, які ввозяться (пересилаються громадянами.

25 жовтня 2019 року відповідачем подана зустрічна позовна заява про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , №, № від 20.12.2018 року. Вказаний зустрічний позов обґрунтований тим, що оскаржувані повідомлення-рішення та податкова вимога не надіслані за адресою його місця проживання (перебування). На теперішній час фактичним місцем його проживання/перебування є адреса: АДРЕСА_1 .

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року у задоволені позову відмовлено. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20.12.2018 року № , № , № 7 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що він звернувся до суду 19.08.2019 року і лише 25.10.2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до розгляду з первісним позовом у справі. Таким чином, на момент звернення позивача із позовом до суду сума податкового боргу, заявлена до стягнення, була узгодженою. Позивач також вважає, що можливість прийняття рішення у цій справі про відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позову законом не передбачена. Позивач зазначив, що приймаючи рішення суд першої інстанції не тільки не вирішив спір, а заплутав справу так, що Головне управління ДПС у Донецькій області позбавлено права стягнути податковий борг, правомірність виникнення якого підтверджено тим же рішенням.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що предметом позову по цій справі є стягнення податкового боргу у розмірі 233 120,94 грн., згідно:

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 20.12.2018 року № на суму 139 808,35 грн.;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 20.12.2018 року № на суму 41 327,04 грн.;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 20.12.2018 року № на суму 6 075,16 грн.

Правомірність прийняття наведених податкових повідомлень-рішень була оскаржена відповідачем шляхом подання зустрічного позову в цій справі.

Судом першої інстанції у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20.12.2018 року № , № , № 7 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Донецькій області №, № , № від 20.12.2018 року винесені з дотриманням ч.2 ст. 19 Конституції України та відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідачем апеляційна скарга не подавалась, а тому суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як передбачено пунктом 58.3 статті 59 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення №, № , № від 20.12.2018 року 21.12.2018р. були направлені на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , та повернуті до податкового органу з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На запит суду першої інстанції від 23.08.2019р. Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області, повідомив, що місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного судом першої інстанції встановлено, що вищезазначені податкові повідомлення- рішення були направлені позивачем за адресою, що відповідає фактичному місцю реєстрації відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення податкового боргу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки відповідач оскаржив податкові повідомлення-рішення №, №, № від 20.12.2018 року в судовому порядку, то відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України суму грошового зобов`язання, нараховану згідно таких податкових повідомлень - рішень, не можна вважати узгодженою. Також суд відмовив у стягненні нарахованої пені в розмірі 45 910,39 грн., оскільки сума на яку нарахована вказана пеня є не узгодженою і не має статусу податкового боргу.

Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим виходячи з наступного.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, днем узгодження нарахованих фізичній особі контролюючим органом податкових зобов`язань, у разі якщо платник податків не розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу, є одинадцятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що податкові повідомлення-рішення №, №, № від 20.12.2018 року 21.12.2018р. були направлені позивачем за адресою, що відповідає фактичному місцю реєстрації відповідача, та повернуті до податкового органу з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Положеннями пункту 58.3 статті 59 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Виходячи з приписів наведених норм, спірні податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу 28.01.2019р., тобто у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, у відповідності до вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України відповідач зобов`язаний був сплатити нараховану суму грошового зобов`язання за спірними податковими повідомленнями-рішеннями 08.02.2019р., крім випадку, коли протягом цього строку платник податку розпочав процедуру адміністративного оскарження.

Відповідно до п.п.56.17.1 п. 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем у строки встановлені п.57 ст.57 Податкового кодексу України спірні податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, а тому визначена в них сума грошового зобов`язання є узгодженою 08.02.2019 року.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання наведеної норми позивачем було складено податкову вимогу форми «Ф» №20-17 від 21.03.2019 р. на суму податкового боргу станом на 20.03.2019р. в розмірі 233120,94 грн..

Наведена вимога була надіслана відповідачу за адресою АДРЕСА_2 та 23.04.2019р. повернуто до податкового органу з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до вимог пункту 58.3 статті 59 ПК України податкова вимога форми «Ф» №20-17 від 21.03.2019 р. вважається врученою відповідачу 23.04.2019р..

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було дотримано наведені вище вимоги.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що рішенням суду у цій справі було відмовлено у задоволені зустрічного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20.12.2018 року № , № , № 7, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

За приписами пп.129.2 п.129.1 наведеної норми у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Як вже встановлено вище, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень №, № , № від 20.12.2018 року 21.12.2018р., а тому вимоги позивача про стягнення пені також підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року по справі №200/10459/19-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року по справі №200/10459/19-а - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу в розмірі 233 120,94 грн..

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 233 120,94 грн., а саме: 174 094,11 грн. - акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів); 51 461,83 грн. - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім податку на додану вартість від операцій з ввезення лікарських засобів); 7 565,00 грн. - мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 233 120,94 грн. (двісті тридцять три тисячі сто двадцять) грн. 94 коп., а саме:

-174 094,11 грн. - акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) (код бюджетної класифікації 14030800) (р/р 5002, отримувач: Донецьке ГУК/м.Донецьк/14030800, код отримувача - 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998);

51 461,83 грн. - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім податку на додану вартість від операцій з ввезення лікарських засобів) (код бюджетної класифікації 14070100) (р/р 5002, отримувач: Донецьке ГУК/м.Донецьк/14070100, код отримувача - 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998);

7 565,00 грн. - мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами (код бюджетної класифікації 15010200) (р/р 5002, отримувач: Донецьке ГУК/м.Донецьк/15010200, код отримувача - 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998).

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року по справі №200/10459/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 28 травня 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 28 травня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко