Справа № 140/3179/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3179/20 пров. № А/857/4312/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Обрізка І.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року (постановлена головуючим-суддею Дмитруком В.В. у м. Луцьку) про відмову у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради (далі - Управління соцзахисту, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Управління соцзахисту щодо розрахунку одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІ групи, щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС за 2007-2008 роки в порядку, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII), з розміру мінімальної заробітної плати, яка буде встановлена Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік на момент фактичної виплати, з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 було відмовлено у відкриття провадження по справі на підставі ч.5 ст.170 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 03.07.2009 по справі №2-а-1057-09 не було вирішено питання до порядку визначення розміру мінімальної заробітної плати на момент фактичної виплати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, а тому відсутній спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з існування судового рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, які набрали законної сили, що виключає можливість повторного відкриття провадження в аналогічній адміністративній справі. Незгода позивача з проведеним відповідачем нарахуванням та виплатою, які здійснювались в ході примусового виконання постанови суду від 03.07.2009, встановлення способу та порядку виконання даного судового рішення можуть бути проведені шляхом реалізації права позивача на подання відповідних заяв відповідно до положень статей 378, 383 КАС України до суду першої інстанції, що розглядав дану справу, в той час як заявлення нового адміністративного позову до окружного адміністративного суду можливе виключно щодо оскарження рішень дій та бездіяльності органів Державної виконавчої служби у відповідному виконавчому провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено та видно з бази даних Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reestr.court.gov.ua/Review/74991475), що постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 03.07.2009 по справі №2-а-1057-09, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2011, було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому про визнання протиправною відмову у перерахунку одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки в розмірі 24 200 грн, зокрема, визнано протиправними дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 284 грн 40 коп, щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2008 роки в розмірі по 120 грн за кожен рік, зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС за 2007-2008 роки в порядку, встановленому ст.48 Закону №796-XII.

Вказана постанова набрала законної сили 10.11.2011.

КАС України та Законом України «Про виконавче провадження», врегульовано вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах. Позивач має право використати процесуальні права, визначені положеннями вищенаведених нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (стаття 382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України), визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287 КАС України).

Суд звертає увагу, що зазначені вище положення Кодексу мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

У статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІ групи, щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС за 2007-2008 роки в порядку, встановленому ст.48 Закону №796-XII, з розміру мінімальної заробітної плати, яка буде встановлена Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік на момент фактичної виплати, з урахуванням вже виплачених сум, фактично є однією з форм контролю за виконанням постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 03.07.2009 по справі №2-а-1057-09.

Отже, спір у справі є тотожним спору по справі №2-а-1057-09, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, в даному випадку наявні обставини, з якими ст.383 КАС України пов`язує наявність підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він мав звертатись до суду в порядку ст.383 КАС України з відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.02.2019 по справі №806/2143/15.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року про відмову у відкритті провадження по справі №140/3179/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 28.05.2020.