Справа № 161/19474/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 161/19474/19 пров. № А/857/4640/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року в справі №161/19474/19 (суддя Філюк Т.М., час ухвалення 14 год. 50 хв., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору на стороні відповідача, - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Возний Ігор Петрович, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Возний Ігор Петрович, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №85 від 08 листопада 2019 року.

Рішенням від 16 березня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області адміністративний позов задовольнив частково.

Скасував постанову №85 по справі про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрив.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, зокрема, щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, приписи ст.256 КУпАП не містять вимоги щодо обов`язкової присутності особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення. Також законодавством не передбачено обов`язку контролюючого органу повідомляти суб`єкт містобудування про проведення позапланової перевірки.

Крім того, акт, складений за результатами перевірки №219А, протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.2019 надіслані позивачу рекомендованим листом за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Більше того, як зазначає апелянт, позивач був ознайомлений з матеріалами перевірки та скористався можливістю подати заперечення на акт перевірки та надати пояснення з приводу встановлених порушень, брав участь у розгляді справи через представника - Бідзілю Тетяну Андріївну , яка обіцяла донести довіреність , проте не надала, чим ввела відповідача в оману.

Вважає також, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки виявленим під час позапланової перевірки порушенням.

Так, проектна документація «Нове будівництво магазину зі складськими приміщенням на АДРЕСА_1 » розроблена позивачем та передана замовнику з порушення вимог державних будівельних норм, а саме: - проектування здійснене в одну стадію робочий проект (РП). На час перевірки робоча документація не розроблялась.

Крім того, в пояснюючій записці відсутні відомості про доступність об`єкта будівництва для маломобільних груп населення, а також у робочому проекті відсутні креслення основних вимог: входи і шляхи руху; креслення зовнішнього пандусу; паркувальні місця; пристрої та обладнання; тактильні смуги, санітарно-гігієнічні вимоги.

Вказані обставини суд першої інстанції не взяв до уваги, відтак дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що підставі наказу ДАБІ України від 16 жовтня 2019 року №219П «Про проведення позапланової перевірки» та направлення для проведення позапланового заходу від 16 жовтня 2019 року №219 головним інспектором УДАБІ у Волинській області Возним І.П. проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування (замовник, підрядник ОСОБА_3 , проектувальник ТзОВ «Архітектурне Бюро Спецпроект») вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Нове будівництво магазину зі складськими приміщеннями на АДРЕСА_1».

Перевірку проведено з 17 по 25 жовтня 2019 року, за результатами якої складено акт від 25 жовтня 2019 року №219А (далі - акт перевірки).

Під час перевірки виявлено порушення містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил генеральним проектувальником ТзОВ «Архітектурне Бюро Спецпроект». Так, відповідно до висновків акта перевірки під час виготовлення проектної документації має місце порушення абзацу другого частини першої статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», абзацу першого пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року №45 (далі Порядок №45), пункту 8.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації» на будівництво»: проектна документація розроблена згідно завдання на проектування у одну стадію робочий проект (РП). Робочий проект є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин - затверджувальної частини та робочої документації. Для виконання будівельних робіт видається робоча документація в повному обсязі. На час перевірки робоча документація не розроблялась. Також виявлено порушення абзацу першого пункту 9 Порядку №45, пункту 8 додатку Д ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення»: в пояснюючій записці відсутні відомості про доступність об`єкта будівництва для маломобільних груп населення; в робочому проекті відсутні креслення основних вимог: пункт 5.1 ДБН В.2.2-40:2018 (входи і шляхи руху); пункт 5.3 ДБН В. 2.2-40:2018 (креслення зовнішнього пандусу); пункт 5.4 ДБН В.2.2-40:2018 (паркувальні місця); пункт 5.5 ДБН В.2.2- 40:2018 (пристрої та обладнання); пункт 8.2 ДБН В.2.2-40:2018 (тактильні смуги), пункт 11 ДБН В.2.2-40:2018 (санітарно-гігієнічні вимоги).

У розділі ІV вказаного акта вказано, що у проведенні заходу державного нагляду (контролю) брали участь замовник, генпідрядник ОСОБА_3 , генеральний проектувальник ОСОБА_1 . У відповідній графі акта головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Возний І.П. вказав, що замовник, генпідрядник, генеральний проектувальник відмовились від підписання отримання акта (а.с.166-171).

25 жовтня 2019 року головним інспектором УДАБІ у Волинській області Возним І.П. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як головного архітектора проекту «Нове будівництво магазину зі складськими приміщеннями на АДРЕСА_1 », в якому вказано, що цей протокол складено в присутності головного архітектора проекту ОСОБА_1 та йому повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, який відбудеться о 11 год. 20 хв. 08 листопада 2019 року в приміщенні Управління ДАБІ у Волинській області. Підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить, однак зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання протоколу (а.с. 173 зворот).

Постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу УДАБІ у Волинській області Возного І.П. №85 від 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень. В основу постанови покладено висновки акта перевірки, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25 жовтня 2019 року.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся в суд за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулося з порушенням процедури, зокрема, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вказані в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 96 -1 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2019 року, зміст останнього щодо присутності позивача при його складенні є суперечливим. Так, у тексті протоколу зазначено, що такий був складений у присутності ОСОБА_1 , проте у ньому відсутні пояснення чи зауваження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні підписи ОСОБА_1 . У судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача не заперечував, що позивач не був присутній під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. А тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що протокол про адміністративне правопорушення всупереч наведеним вище правовим нормам був складений у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Додатково вказаний факт підтверджується відповідачем в апеляційній скарзі, де, зокрема, зазначено, що перевірка проводилася у присутності уповноваженого представника замовника та генерального підрядника ОСОБА_3, а отже, у присутності суб`єктів містобудування та їх представників.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів надіслання відповідачем позивачу копії цього протоколу, а також доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені статтею 268 КУпАП.

Твердження апелянта про належне та завчасне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки як акт, так і протокол були направлені на адресу ТзОВ «Архітектурне Бюро «Спецпроект», натомість суб`єктом відповідальності є ОСОБА_1 , адреса якого зазначена у протоколі та постанові по справі про адміністративне правопорушення, та відрізняється від тієї, на яку скеровувалися копії зазначених документів.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96-1 КУпАП, за наслідками якого його головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу УДАБІ у Волинській області Возним І.П. винесено постанову №85 від 08 листопада 2019 року.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а, такі порушення не мають форми незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відтак, з огляду на встановлені обставини та норми законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не довів, що про складання протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином та безпідставно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення про присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже такі відомості не відповідають дійсним обставинам.

З приводу встановлених порушень містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил головним архітектором проекту, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України від 20 травня 1999 року №687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі Закон №687-XIV) архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об`єктів архітектури, зобов`язані додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування.

Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

ТзОВ «Архітектурне Бюро Спецпроект» на підставі договору від 11 вересня 2019 року, укладеного між ним та ОСОБА_3 як замовником, розробив проектну документацію «Нове будівництво магазину зі складськими приміщеннями на АДРЕСА_1 ». Головний архітектор проекту - ОСОБА_1 .

Згідно із частиною першою статті 31 Закону №3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Процедуру розроблення проектної документації на будівництво об`єктів визначає Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року №45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 червня 2011 року за №651/19389 (зі змінами та доповненнями, Порядок №45).

Відповідно до пункту 9 Порядку №45 проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для інвалідів та інших маломобільних груп населення.

Пунктами 3, 4 Порядку №45 визначено, що для забезпечення проектування об`єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Завдання на проектування об`єктів будівництва складається з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником).

В акті перевірки та протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлено порушення позивачем пункту 8.2 ДБН А.2.2-3-2014, абзацу першого пункту 9 Порядку №45.

На вказані обставини покликається апелянт і в апеляційній скарзі, вказуючи на те, що крім розроблення позивачем затверджувальної частини стадії «РП» (робочий проект), останній мав розробити ще й робочу документацію «Р» та не розробив її.

Відповідно до пункту 8.2 ДБН А.2.2-3-2014 робочий проект (РП) є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин - затверджувальної та робочої документації. Склад і зміст затверджувальної частини наведені у додатках Д та Е .

Згідно з підпунктом 4.6.1 ДБН А.2.2-3-2014 для об`єктів І та II категорій складності проектування здійснюється в одну стадію - робочий проект (РП).

Підпунктом 1 пункту 11.2 Порядку №45 також визначено, що для об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), а також комплексів (будов), до яких входять лише об`єкти з незначними наслідками (СС1), проектування може здійснюватися в одну стадію - стадія робочий проект (далі - стадія РП).

Отже, з наведеного слідує, що для об`єкта з класом наслідків СС1 проектування здійснюється у стадію робочий проект (РП).

Як правильно встановив суд першої інстанції та відповідач не заперечував, що «Нове будівництво магазину зі складськими приміщеннями на АДРЕСА_1» є об`єктом із незначним класом наслідків (СС1) що підтверджується завданням на проектування, погодженим замовником, та робочим проектом.

З огляду на викладене, ТзОВ «Архітектурне Бюро Спецпроект» здійснило проектування об`єкту з класом наслідків СС1 у стадію робочий проект, яка є інтегруючою стадією затверджувальної частини та робочої документації (РП).

Пункт 8.2 ДБН А.2.2-3-2014 дає загальне визначення робочого проекту та визначає його склад. Водночас, щодо визначення складу і змісту затверджувальної частини даний пункт відсилає до додатків Д чи Ж, які є довідковими.

Зі змісту пунктів 9.1, 9.2 ДБН А.2.2-3-2014 слідує, що стадія Р розробляється на підставі затвердженої попередньої стадії. Склад Р викладено у додатку Ж.

Суд першої інстанції в повній мірі дослідив зміст робочого проекту на об`єкт «Нове будівництво магазину зі складськими приміщеннями на АДРЕСА_1» та правильно встановив, що останній містить розділи, зазначені в додатках Д (довідковий) та Ж (довідковий).

При цьому, колегія суддів погоджується, що те, що робочий проект не поділений на дві частини, саме по собі не дає підстав вважати його таким, що не відповідає пункту 8.2 ДБН А.2.2-3-2014, якщо тільки у ньому за змістом враховано у даному випадку положення Додатків Д та Ж .

Не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи і порушення позивачем законодавства в частині відсутності відомостей про доступність об`єкта будівництва маломобільним групам населення. Так, зі змісту пояснювальної записки робочого проекту «Нове будівництво магазину зі складськими приміщеннями на АДРЕСА_1» вбачається, що в пункті 12 Маломобільні групи населення зазначено про забезпечення доступності маломобільних груп населення.

Щодо інших порушень вимог містобудівної документації, а саме: відсутності у робочому проекті креслення основних вимог: п.5.1 ДБН В. 2.2-40:2018 (входи і шляхи руху); п.5.3 ДБН В. 2.2-40:2018 (креслення зовнішнього пандусу); п.5.4 ДБН В.2.2-40:2018 (паркувальні місця); п.5.5 ДБН В.2.2- 40:2018 (пристрої та обладнання); п.8.2 ДБН В.2.2-40:2018 (тактильні смуги), п.11 ДБН В.2.2- 40:2018 (санітарно-гігієнічні вимоги), такі були детально досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, який обґрунтовано встановив відсутність безпосередніх доказів, які б підтверджували висновки відповідача про наявність таких порушень.

З аналізу наведених обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач порушив процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 КУпАП, а також не довів обгрунтованості своїх висновків щодо встановлених порушень, що в своїй сукупності є безумовними підставами для скасування постанови №85 по справі про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року в справі №161/19474/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 28.05.2020.