Справа № 476/40/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 476/40/20
Головуючий в 1 інстанції: Чернякова Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Паламарчук Ольги Станіславівни на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Паламарчук Ольги Станіславівни про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1953935 від 09.01.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Паламарчук Ольги Станіславівни про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1953935 від 09.01.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.01.2020 р. відповідачем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає наведену постанову протиправною, правил дорожнього руху не порушував, при цьому відповідачем було порушено вимоги ст. 280 КпАП України: не з`ясовано чи винен він у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не у повному обсязі досліджено докази.

За таких обставин ОСОБА_1 просив скасувати наведену постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за відсутністю підстав та за необґрунтованістю. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови у повному обсязі досліджено всі докази та обставини правопорушення, обґрунтовано винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 березня 2020 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1953935 від 09.01.2020 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

На зазначене рішення відповідачем подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення районного суду Миколаївської області від 10 березня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до відзиву на адміністративний позов стороною відповідача було долучено в якості доказу диск з відеозаписом. Апелянт зазначає, що відеозапис було досліджено судом, однак вважає, що йому не було надано належної правової оцінки, на підставі чого було скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи проведено за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» про введення з 12 березня 2020 року карантину, рекомендацій Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо утримання від участі в судових засіданнях особисто учасників процесу, введення особливого режиму у м. Одеса.

Матеріали справи є достатніми для її розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає та враховує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи, відповідачем було винесено постанову серії ЕАК № 1953935 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що 09.01.2020 р. о 08:51 год. ОСОБА_1 в м. Миколаїв по вул. Кузнецька (Скороходова), 187, керуючи транспортним засобом «DAEWOO SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху за обставин, зазначених у спірній постанові, що підтверджується матеріалами справи та вбачається з відповіді начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП від 13.01.2020 р. про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 (реєстр. інд. К-38 від 09.01.2020), в якому йдеться про незгоду з порушенням, зазначеним у постанові від 09.01.2020 р.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що правомірність прийнятого відповідачем рішення не доведена, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак вимоги про скасування вказаної постанови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Разом з цим, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апелянт вказує, що до відзиву на адміністративний позов стороною відповідача було долучено в якості доказу диск з відеозаписом, якому не було надано належної правової оцінки судом першої інстанції.

Так, апелянт зазначає, що відповідно до відеозапису IMG_1203 відеореєстратора на 00:00:29 хв. зафіксовано, як легковий транспортний засіб світлого кольору рухаючись по вул. Кузнецька на перехресті з вул. Садова проїжджає перехрестя на заборонений сигнал світлофору, при цьому не зупинившись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та дорожнім знаком 5.62 (місце зупинки) та в цей момент з вул. Садова починає рух вантажний транспортний засіб на дозволяючий зелений сигнал світлофору. Після чого співробітниками патрульної поліції було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб «DAEWOO SENS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , оскільки таке порушення могло призвести до дорожньо-транспортної пригоди з огляду на те, що в цей час вже почали рух інші учасники дорожнього руху, про що, на думку апелянта, свідчить наданий відеозапис.

Колегією суддів було досліджено доданий до відзиву на позовну заяву диск з відеозаписами (а.с. 31), проте, жодних подій, викладених апелянтом, з цих відеозаписів не вбачається. Файлів відеозаписів IMG_1203 та , на які в якості доказів посилається апелянт, наданий диск взагалі не містить, однак містить інші файли відеозаписів № , , , НОМЕР_2 , та 16.12.2019.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що наданий до відзиву на позовну заяву диск з відеоматеріалами містить відеофіксацію інших подій, жодним чином не пов`язаних з даними обставинами. Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного у спірній постанові правопорушення відповідачем (апелянтом) не надано.

Зазначена обставина, з урахуванням позиції позивача щодо заперечення ним факту вчинення правопорушення, викликає обґрунтований сумнів у тому, що мали місце подія та склад адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

В даному випадку відповідачем не було доведено обставин, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, у зв`язку з чим колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Паламарчук Ольги Станіславівни залишити без задоволення, а рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 березня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.