Справа № 640/3284/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 травня 2020 року м. Київ№ 640/3284/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомленням учасників справи адміністративну справу

за позовом Компанія "АРУДІ ВЕНЧУРС ПРАЙВІТ ЛІМІТЕД"

до Міністерства юстиції України,

треті особи 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАМІТ ПРОДАКТС"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕШЕНАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП"

4. ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування наказу №392/5 від 05.02.2020

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Компанія "АРУДІ ВЕНЧУРС ПРАЙВІТ ЛІМІТЕД" звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - Відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 05.02.2020 року № 392/5, прийнятий на підставі Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.12.2019р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.02.2020р. відкрито спрощене позовне провадженні з повідомлення (викликом) учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Міністерство юстиції України приймаючи наказ від 05.02.2020 № 392/5 діяло з порушенням вимог передбачених Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128, оскільки позивачу не було відомо про подання скарги, не надіслано жодного повідомлення з матеріалами скарги та оголошенням про дату розгляду скарги.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив.

18.03.2020 Міністерством юстиції України подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Згідно ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, 08.11.2019 Компанія "АРУДІ ВЕНЧУРС ПРАЙВІТ ЛІМІТЕД" уклали Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі TOB «ТАМІТ ПРОДАКТС» у розмірі 100 %, з представником ОСОБА_1 11.11.2019 на підставі цього правочину державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лищук JI.A. було проведено реєстраційні дії щодо TOB «ТАМІТ ПРОДАКТС»: зміна керівника юридичної особи - 3073205; зміна складу засновників - 4073205; зміна місцезнаходження юридичної особи - 5073205.

08.11.2019 було проведено загальні збори учасників TOB «ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ», на яких прийнято рішення: про зміну місцезнаходження товариства; про збільшення статутного капіталі та затвердження збільшеного розміру статутного капіталу; про прийняття нових учасників та затвердження розмірів їх часток; про затвердження статуту в новій редакції.

В результаті цих змін позивач став учасником TOB «ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ» з часткою в статутному капіталі товариства в розмірі 50 %.

В свою чергу 05.02.2020 Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний наказ № 392/5, згідно з яким задоволено скаргу ОСОБА_1 від 14.11.2019р. з доповненням від 21.11.2019. Скасовано реєстраційні дії в ЄДР від 11.11.2019 № 3073205 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах»; № 4073205 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах»; № 5073205 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», стосовно ТОВ «ТАМІТ ПРОДАКТС» (), а також № 1074807 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та № 2074807 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» стосовно ТОВ «ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ» (код 42091493), проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лищук Л.А.

Отже, на думку суду, виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України, прийнятим за наслідками розгляду скарги на дії державного реєстратора - приватного нотаріуса щодо зміни складу керівників юридичних осіб - ТОВ «ТАМІТ ПРОДАКТС» та ТОВ «ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ».

Тобто, позивач фактично оспорює правомірність змін до установчих документів та керівних органів товариств.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування наказу МЮУ є похідними від вимог щодо відновлення порушених корпоративних прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, звернення позивача до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту корпоративних прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а, від 12 червня 2019 року у справі № 344/10480/16-а та від 02 жовтня 2019 року № 807/137/18, від 4 вересня 2018 року у справі №904/5857/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №819/2895/14-а, від 13 листопада 2019 року у справі №826/2778/16, а також у постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 826/11360/18, від 24.12.2019 у справі № 826/15515/18, від 04.09.2019 у справі № 822/2408/16.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється, а тому вирішення даного спору має відбуватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися "судом, встановлений законом".

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Оскільки, спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, згідно приписів ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 238, ст.ст. 239, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Компанія "АРУДІ ВЕНЧУРС ПРАЙВІТ ЛІМІТЕД" до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАМІТ ПРОДАКТС", Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕШЕНАЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП", ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу №392/5 від 05.02.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Патратій