Справа № 420/3392/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3392/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 квітня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив визнати протиправними дії щодо зменшення з 01.01.2018 року відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату заборгованості по пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року до часу припинення відповідного права або зміни законодавства з урахуванням виплачених сум. Також позивач просив встановити судовий контроль за виконанням даного судового рішення та зобов`язати відповідача подати до суду протягом 15 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 21 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за цієї позовною заявою та призначено перше судове засідання на 18 травня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі - ГУПФУ в Одеській області) було проведено позивачу перерахунок пенсії та здійснено виплату перерахованої пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», однак при проведенні вказаного перерахунку зменшено основний розмір пенсії з 90% до 70%.

Так, позивач вважає, що ГУПФУ в Одеській області протиправно зменшило основний розмір пенсії позивача та такі дії не відповідають нормам чинного пенсійного законодавства.

Позивач зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії 70% від сум грошового забезпечення є звуженням змісту та обсягу існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення позивачу пенсії виходячи із розміру 90% грошового забезпечення.

До суду 30 квітня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що перерахунок пенсії позивача було проведено на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, позивачу було проведено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 (надалі Закон №2262) в редакції чинної на момент здійснення перерахунку.

Крім того, відповідач зазначив, що на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для визнання протиправними дій головного управління відсутні.

Позивач не надав суду відповідь на відзив.

Також, до суду 07 травня 2020 року (вхід. №17863/20) від відповідача надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Позивач на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, від нього до суду 05 травня 2020 року надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності позивача за наявними матеріалами у справі.

Відповідач на відкрите судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 18 травня 2020 року, про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заперечення відповідача, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (а.с.10-11).

Позивач є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 05.08.1997 року (а.с.14).

Відповідно до витягу з наказу Голови Служби безпеки України від 31 грудня 1992 року №566-лс «По особовому складу», полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби за ст. 60 п. «а» (за віком) у відставку з правом носіння військової форми одягу з 31.12.1992 року; вислуга років - 40 років.

На підставі заяви про призначення пенсії від 03.02.1993 року пенсійним органом була призначена позивачу пенсія за вислугу років.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що пенсійним органом здійснювались перерахунки пенсії позивачу та станом на 01 січня 2008 року основний розмір пенсії позивача складав 90% грошового забезпечення (вислуга років 40), та у такому розмірі виплачувалась пенсія до 01.01.2018 року.

Суд встановив, що Управлінням Служби безпеки України в Одеській області була видана довідка ОСОБА_1 від квітня 2018 року № 293 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 про те, що відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами чинними на 01 березня 2018 року за посадою начальник відділу 6 Служби Управління «Р» становить: посадовий оклад 9020 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням полковник 1480 грн., надбавка за вислугу років 50 % 5250 грн., усього: 15750 грн.

Суд встановив, що на підставі вказаної довідки відповідачем здійснений перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року, проте виходячи із 70 % розміру грошового забезпечення.

Позивач звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії та листом від 19.02.2020 року вих. №1026-994/О-02/8-1500/20 ГУПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року визнано протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови КМУ №103, але інших рішень уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось, а тому до законодавчого врегулювання вказаного питання підстави для перерахунку пенсій відсутні. Враховуючи, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України не збільшувались, після набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, пенсію за вислугу років була перерахована з 01.01.2018 року з урахуванням розміру 70% відсотків відповідних сум грошових забезпечення.

Щодо виплати підвищених пенсій у 2019 році в ГУПФУ в Одеській області звернуло увагу на положення постанови КМУ від 14.08.2019 року № 804 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка була прийнята після скасування п.п. 1, 2 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, якою передбачено, що виплата пенсії, перерахованих з 01.01.2018 року здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року (а.с.6-7).

Не погодившись з вказаним перерахунком пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату перерахованої пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року.

Судом досліджена належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачено, що цей Закон вводиться в дію з 01 травня 1992 року та проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з відповідних сум грошового забезпечення, встановлених на 01 травня 1992 року.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку пенсії позивачу станом на 01 січня 2008 року), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в

органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік

стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Суд встановив, що позивачу розрахована пенсія, виходячи із розміру 90 % грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Суд встановив, що пенсійним органом був здійснений позивачу перерахунок пенсії на підставі п. 1 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року з 01.01.2018 року, однак, виходячи із основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення.

Суд вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» не передбачено зміну відсоткового розміру грошового забезпечення основного розміру пенсії.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинної на час здійснення позивачу перерахунку, не може бути застосовано до позивача, оскільки це погіршує майновий стан позивача та не передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на підставі та на виконання якої позивачу був здійснений перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018 року.

Таким чином, застосування відповідачем 70 % грошового забезпечення до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18.

У рішенні зазначено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню у повному обсязі.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

У прохальній частини позову позивач просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення після набрання законної сили.

Щодо зазначеного клопотання, суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти встановлення судового контролю, оскільки ця норма не є імперативною, а, в свою чергу, позивач не надав доказів того, що рішення не буде виконане головним управлінням.

Між тим, оцінюючи всі докази у справі у сукупності та кожний окремо, а також приймаючи до уваги значимість виконання цього судового рішення для позивача, адже спір стосується виплати пенсії позивачу, яке є єдиним джерелом існування позивача (як зазначив позивач у позові), суд вважає необхідним відхилити доводи відповідача та задовольнити клопотання позивача та встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання цього судового рішення 30 днів з дати набуття законної сили цього судового рішення, який є достатнім для виконання рішення.

У свою чергу, суд відхиляє доводи позивача щодо надання 15 календарних днів на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки, позивачем не доведено необхідність у встановленні такого строку, у той же час, суд вважає, що такий строк є замалим, оскільки пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що позивач є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 05.08.1997 року (а.с.14) та відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору.

Тому відсутні правові підстави для стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивач має право на подачу клопотання про повернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо зменшення пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з 01.01.2018 року основного розміру пенсії за вислугу років з 90 відсотків на 70 відсотків грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) з 01.01.2018 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90 відсотків від грошового забезпечення нарахованого для обчислення пенсії з урахуванням здійснених виплат.

Рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) подати до суду протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.