Справа № 645/2054/20
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2054/20
Провадження № 2-а/645/62/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Горпинич О.В.,

за участю секретаря - Романюк А.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Пожидаєва В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Фрунзенського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі УПП в Харківській області, начальника УПП в Харківській області ДПП Стрижак Альони Олегівни про визнання бездіяльності протиправної, зобов`язання вчинити дії ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду міста Харкова із позовом до Департаменту патрульної поліції в особі УПП в Харківській області, начальника УПП в Харківській області ДПП Стрижак Альони Олегівни, а якому просить визнати незаконною бездіяльність ДПП в особі УПП в Харківській області та безпосередньо його керівника з приводу не реагування на повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, поданого 28.12.2019 року до УПП в Харківській області, непроведення відповідної перевірки та нескладання протоколу про адміністративне правопорушення. Також просить зобов`язати провести перевірку фактів, викладених у заяві, в ході якої опитати позивача в якості потерпілого та другого учасника ДТП - ОСОБА_2 . Крім того, просить скласти відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та направити матеріали до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.11.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хюндай д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача та Тойота Лєнд Крузер д .н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . На місці ДТП працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Так, позивач вважає, що вказаний протокол було складеного відносно нього неправомірно, оскільки іншим учасником ДТП ОСОБА_2 було також порушення Правила дорожнього руху України. Незважаючи на заперечення позивача, постановою Київського районного суду м. Харкова було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. У своїй постанові суд не врахував висновок експерта, в якому було зазначено, що водієм автомобіля Тойота Лєнд Крузер д.н.з. НОМЕР_2 також було допущено порушення Правил дорожнього руху, зокрема в частині недотримання швидкісного режиму у межах міста. На підставі висновку експерта, позивач звернувся до УПП в Харківській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак відповідачем було повідомлено про неможливість розгляду такої заяви, оскільки всі матеріали справи залишились в суді. Вищевказані обставини, на думку позивача, свідчать про неправомірну бездіяльність відповідачів, а тому він змушений звернутись із відповідним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 17.04.2020 року позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі УПП в Харківській області, начальника УПП в Харківській області ДПП Стрижак Альони Олегівни про визнання бездіяльності протиправної, зобов`язання вчинити дії було прийнято та відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін.

27.05.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідачів вважав позов необгрунтованим та невмотивованим, з наступних підстав.

У відзиву вказувалося, що 12.11.2019 року об 20 год. 30 хв. на перехресті вул. Чернишевської та вул. Каразіна у м. Харкові, внаслідок винної поведінки ОСОБА_6 , сталась дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобілів Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 та BMW 3201, д.н.з. НОМЕР_4 , що перебував у нерухомому стані. Транспортні засоби механічно пошкоджені, спричинені збитки.

Відповідно до первинного повідомлення в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 12.11.2019 року № 4032, в результаті ДТП, яка сталась 12.11.2019 року об 20 год. 30 хв. на перехресті вул. Чернишевської та вул. Каразіна у м. Харкові було завдано тілесних ушкоджень громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

27.11.2019 року ОСОБА_1 направив заяву (вх. № 16411 від 28.12.2019) до УПП в Харківській області ДПП про вчинення адміністративного правопорушення - іншим учасником ДТП, ОСОБА_2 , в якій просив, опитати його в якості потерпілого по справі, опитати з приводу вчинення адміністративного правопорушення - ОСОБА_2 , скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього, який направити до суду для розгляду по суті, повідомити його про результати розгляду заяви.

У відповідності до Закону №393/96-ВР, посадовими особами УПП в Харківській області ДПП за результатами перевірки, було надано обґрунтовану відповідь, яку листом за вих. № 503/41/14/01-2020 від 16.01.2020 року через оператора поштового зв`язку ДП «Укрпошта», надіслано ОСОБА_1 .. Вказаним листом, ОСОБА_1 було повідомлено про направлення матеріалів справи ДТП до Київського районного суду м. Харкова, у провадженні якого знаходиться справа, та відсутність правових підстав на момент надходження заяви без відповідної постанови суду, складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .. Не погодившись з наданою відповіддю, ОСОБА_1 звернувся на гарячу лінію Департаменту патрульної поліції, зі скаргою в якій просив здійснити службову перевірку Департаментом патрульної поліції, щодо неналежного виконання посадових обов`язків начальником УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Стрижак А.О.. За фактом звернення, Департаментом патрульної поліції було проведено перевірку, під час якої було опитано заступника начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_9 , досліджено відомості ІІПС «АРМОР», щодо події ДТП, досліджено матеріали первинного звернення позивача до УПП в Харківській області ДТП. Після проведення об`єктивної, повної та всебічної перевірки, встановлено що ОСОБА_1 постановою Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/23541/19 було визнано винним у скоєнні ДТП, згідно із ст. ст. 279, 280 КУпАП саме до компетенції суду належить з`ясування, чи було адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Про результат розгляду скарги громадянина ОСОБА_1 було повідомлено листом від 31.03.2020 за вих. № Р-3239/41/27/02/20. На підставі вищевикладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі

В судове засідання з`явились представник позивача та позивач, позовні вимоги підтримали, спираючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши представника позивача та позивача, дослідивши відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року постанову Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року залишено без змін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечував факту притягнення його до адміністративної відповідальності, крім того пояснив, що він дійсно винуватий у вчиненні ДТП, яка сталася 12.11.2019 року, але в даній дорожньо-транспортній пригоді, як зазначив позивач винен також водій ОСОБА_2 , на підтвердження чого позивачем надано висновок експерта № 40 з приводу проведення експертного автотехнічного дослідження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 12.11.2019 року сталося ДТП за участю водія ОСОБА_1 та його участю, свідок вказав, що він також винен у вчиненні ДТП від 12.11.2019 року, оскільки перевісив швидкість руху свого транспортного засобу, яка становила близько 80 км/год.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтями 245, 246 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладних на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 р. (ПДР).

Відповідно до пункту 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Пунктом 5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема статтею 124 КУпАП.

Згідно пункту 1 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

При цьому, учасниками дорожнього руху, в розумінні Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі "Меньшакова проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини третьої статті 124 Основного Закону України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Стосовно поняття "охоронюваний законом інтерес" в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідна позиція викладена в постанові ВС від 18.06.2019 року у справі № 826/3585/18.

Суд зазначає, що в цій справі, обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження бездіяльності працівників поліції та зобов`язання їх скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

З огляду на завдання адміністративного судочинства, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Окремо суд вказує, що, як зазначалось вище, 12.11.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої стали позивач, який керував ТЗ та учасником ДТП був водій ОСОБА_2..

За сукупністю наведених обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено які саме були порушені права, свободи або охоронювані інтереси у сфері публічно-правових відносин і як впливає на них факт непритягнення ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Департаментом ПП було проведено перевірку та направлено відповідь від 16.01.2020 року.

Відтак, позов щодо непроведення перевірки та нескладання протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 та зобов`язання скласти такий не підлягає задоволенню.

Треба наголосити, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі УПП в Харківській області, начальника УПП в Харківській області ДПП Стрижак Альони Олегівни про визнання бездіяльності протиправної, зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлений 28.05.2020 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому законом порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі - ДПП в особі УПП в Харківській області, м. Харків, вул. Шевченко, 315А;

Начальник УПП в Харківській області ДПП Стрижак Альона Олегівна, м. Харків, вул. Шевченко, 315А.

Головуючий: