Справа № 820/3584/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. № 820/3584/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у серпні 2017 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 761 від 11.07.2017 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України; визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 446 о/с від 18.07.2017 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби; поновити ОСОБА_1 , в Національній поліції України на посаді заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області; стягнути з ГУНП в Харківській області на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.07.2017 р. по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату подання адміністративного позову складає 11347 грн. 24 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірні накази є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем подано заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити з огляду на його безпідставність.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ НП в Харківській області про скасування наказів задоволено в повному обсязі: скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 761 від 11.07.2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України; скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 446 о/с від 18.07.2017 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби; поновлено ОСОБА_1 , в Національній поліції України на посаді заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.07.2017 р. по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, в сумі нарахувань 54380,61 грн., який на дату подання адміністративного позову складає 11164, грн. 22 коп.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 23.03.2018 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд постановою від 28.01.2020 року, частково задовольняючи касаційну скаргу ГУНП в Харківській області, скасував постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 820/3584/17 та направив справу на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Підставою зазначеного слугувало та, що судами не надана оцінка доказам, не було враховано, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, порушення службової дисципліни з боку позивача носили систематичний характер.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 року було прийнято справу до розгляду.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. На позові позивач наполягав, долучив до матеріалів справи додаткові пояснення та докази по суті приписів постанови Верховного Суду.

Від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по суті приписів постанови Верховного суду, а також, додатково докази з приводу скасування ГУНП в Харківській області спірних у справі наказів , поновлення позивача на посаді та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з подальшим звільненням позивача зі служби в поліції з 04.01.2019 року через хворобу.

В Україні запроваджено карантин внаслідок спалаху захворювань на коронавірусну інфекцію COVID-19. Вказаний факт є загальновідомим.

З метою попередження розповсюдження інфекційних захворювань, у тому числі викликаних коронавірусною інфекцією COVID-19 , враховуючи приписи ст.205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи приписи, викладені Верховним Судом у постанові від 28.01.2020 року, суд, при новому розгляді справи встановив наступне.

Так, 23.03.2017 відповідно до наказу ГУНП в Харківській області № 182 о/с, ОСОБА_1 , призначений на посаду заступника начальника Красноградського ВП ГУНП Харківській області.

27.06.2017 до ГУНП у Харківській області надійшла інформація про те, що 27.06.2017 працівниками військової прокуратури Харківського гарнізону спільно з працівниками УСБУ в Харківській області та працівниками Харківського управління ДВБ НПУ в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000185 від 26.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, викрито заступника начальника Красноградського ВП ГУНП у Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який вимагав та отримав неправомірну вигоду у розмірі 10000 гривень від громадянина ОСОБА_2 за не перешкоджання останньому здійснювати господарську діяльність по закупівлі молочної продукції на території Красноградського району Харківської області.

За фактом унесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення працівником Красноградського ВП ГУНП в Харківській області наказом ГУНП в Харківській області від 30.06.2017 № 908 з урахуванням вимог п.п. 2.2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 призначено службове розслідування.

27.06.2017 слідчим військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_1 затримано в порядку статті 208 КПК України.

28.06.2017 підполковнику поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частини третьої статті 368 КК України. В повідомленні про підозру зазначено, що 27.06.2017 приблизно о 13 год 00 хв. ОСОБА_1 біля кафе Берлога, розташованого по вул. Дімітрова с. Наталине Красноградського району Харківської області отримав від громадянина ОСОБА_2 обговорену раніше неправомірну вигоду у розмірі 10000 грн.

30.06.2017 ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.08.2017 та визначено заставу у розмірі 168400 грн, яку ОСОБА_1 вніс та 03.07.2017 був звільнений з-під варти. В зазначеній ухвалі суду вказано, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, яка підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом огляду, помітки та вручення ідентифікованих засобів - грошових купюр, протоколом обшуку транспортного засобу, яким до затримання керував ОСОБА_1 , протоколом обшуку будинку, протоколами допиту свідків, а також іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Разом з цим, згідно з наданою працівниками військової прокуратури інформацією, 27.06.2017 приблизно о 19 год 15 хв. під час затримання ОСОБА_1 керував закріпленим за ним службовим автомобілем Wolkswagen Passat з номерними знаками, які не належать цьому автомобілю ( НОМЕР_1 на білому фоні).

Крім того, 05.07.2017 до ГУНП у Харківській області надійшов рапорт начальника Красноградського ВП полковника поліції Мєлєшева С.Б. щодо відсутності на службі з 03.07.2017 по 05.07.2017 підполковника поліції ОСОБА_1 . У ході службового розслідування було з`ясовано, що ОСОБА_1 на лікуванні в поліклініці та госпіталі Державної установи ТМО МВС України по Харківській області не перебував, про факт відкриття листка непрацездатності в інших медичних закладах не повідомляв.

Згідно висновків вище зазначеного службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог пункту третього розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 № 818, пункту 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України. Зазначене відбулось за наказом ГУНП в Харківській області № 761 від 11.07.2017 р. у вигляді накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України

Наказом ГУНП в Харківській області від 18.07.2017 № 446 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника ГУНП в Харківській області, згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Національній поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", в редакції, чинній на момент в виникнення спірних правовідносин, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На час обставин, з приводу яких виник спір, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначались Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.1 Закону України Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

В силу положень ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

З наведених норм слідує, що притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до приписів пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 (надалі - Інструкція № 230), службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин.

За приписами пункту 1.2 Інструкції 230 особи РН - особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Згідно з підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Інструкції № 230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Згідно з абзацом 1 пункту 5.4 Інструкції № 230, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2017 року №908 «Про призначення службового розслідування за фактом реєстрації в ЄРДР відомостей про скоєння працівником Красноградського ВП ГУНП в Харківській області кримінального правопорушення» призначено службове розслідування за фактом унесення до ЄРДР інформації стосовно підполковника поліції ОСОБА_1 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 27.06.2017 до ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що 27.06.2017 працівниками військової прокуратури Харківського гарнізону спільно з працівниками УСБУ в Харківській області та працівниками Харківського управління ДВБ НПУ в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000185 від 26.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, викрито заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який вимагав та отримав неправомірну вигоду у розмірі 10000 гривень від гр. ОСОБА_2 за не перешкоджання останньому здійснювати господарську діяльність по закупівлі молочної продукції на території Красноградського району Харківської області. Також, 27.06.2017 приблизно о 19 год. 15 хв. під час затримання підполковник поліції ОСОБА_1 керував закріпленим за ним службовим автомобілем "Wolkswagen Passat" з номерними знаками, які не належать цьому автомобілю ( НОМЕР_1 на білому фоні). Крім того, 05.07.2017 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Красноградського ВП полковника поліції Мєлєшева. С.Б. щодо відсутності на службі з 03.07.2017 по 05.07.2017 підполковника поліції ОСОБА_1 В ході службового розслідування було з`ясовано, що ОСОБА_1 на лікуванні в поліклініці та госпіталі Державної установи "ТМО МВС України по Харківській області" не перебував, про факт відкриття листка непрацездатності в інших медичних закладах не повідомляв.

Враховуючи наведені результати службового розслідування, відповідач прийшов до висновку, що позивач допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог п. 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п. 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 № 818, п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗПП України.

За результатами проведеного службового розслідування складений висновок службового розслідування, який затверджений начальником ГУНП в Харківській області генералом поліції третього рангу А .А .Дмитрієвим 07.07.2017 року.

11.07.2017 року начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області видано наказ №761 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників Красноградського ВП ГУНП в Харківській області» пунктом 1 якого наказано за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог п. 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п. 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 № 818, п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗПП України заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції України.

Вказаний наказ ґрунтується, зокрема, на тому, що позивач допустив неділові стосунки з громадянином ОСОБА_2 , що призвело до оголошення ОСОБА_1 підозри про скоєння кримінального правопорушення, порушив п. 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 №818 у частині відповідальності працівників за закріпленим службовим автомобілем, п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України в частині керування позивачем транспортним засобом "Wolkswagen Passat" з номерними знаками, які не належать цьому автомобілю та з 03.07.2017 по 05.07.2017 не перебував на службі, чим допустив прогул.

Таким чином, підставою для звільнення позивача зі служби в Національній поліції України стало:

- відкриття кримінального провадження ЄРДР № 0000185 та повідомлення ОСОБА_1 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- керування позивачем транспортним засобом "Wolkswagen Passat" з номерними знаками, які не належать цьому автомобілю;

- відсутність позивача на службі з 03.07.2017 по 05.07.2017 за відсутністю лікарняних листків, чим допущено прогул.

З приводу зазначених аспектів, при новому розгляді справи, з урахуванням додатково наданих суду сторонами пояснень та доказів, суд вказує наступне.

Щодо наявності спірних наказів в контексті існування кримінального провадження № 0000185, суд вказує наступне.

За приписами ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з аналізу вказаної норми випливає, що у разі проведення за фактом учинення проступку провадження в кримінальній справі можливість застосування дисциплінарного стягнення допускається після закінчення провадження в кримінальній справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд зазначає, що доказом, що підтверджує вину особи у вчиненні злочину є обвинувальний вирок суду, прийнятий відповідно до кримінального та кримінально-процесуального закону.

На час видання спірних наказів та на час нового розгляду справи, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень відсутній обвинувальний вирок відносно ОСОБА_1

Верховний Суд в постанові, направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що судами першої та апеляційної інстанції при первинному розгляді не надана оцінка поясненням громадянина ОСОБА_2 про те, що з грудня 2016 року ОСОБА_1 періодично вимагав у нього грошові кошти за невтручання в його підприємницьку діяльність. 27.06.2017 позивач в черговий раз вимагав від ОСОБА_2 грошові кошти, які останній передав ОСОБА_1 у розмірі 10000 грн.

Так, в матеріалах справи ( т.1 а.с.80) містяться відповідні пояснення ОСОБА_2 .

Однак, суд вказує, що дані пояснення відібрані лише в межах проведеного службового розслідування, отже, за фактом відсутності обвинувального вироку відносно ОСОБА_1 спірний наказ ГУНП в Харківській області від 11.07.2017 №761 містить виключно описання порушення , що інкримінується позивачу у кримінальному провадженні № 0000185.

Відтак, наданням оцінки вказаним поясненням по суті наділений виключно місцевий загальний суд, у провадженні якого перебуватиме кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 , в іншому ж разі, Харківський окружний адміністративний суд вийде за рамки своєї компетенції.

Тобто, застосування до позивача дисциплінарного стягнення відбулось за проступок, який є предметом доказування у відповідній кримінальній справі.

Також, Верховний Суд в постанові, направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що судами першої та апеляційної інстанції при первинному розгляді не надана оцінка неодноразового притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Виконуючи зазначені приписи, суд зазначає наступне.

З наявного у справі послужного списку ОСОБА_1 , судом встановлено, що він неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності та на час накладення дисциплінарного стягнення за спірним наказом від 11.07.2017 року № 761 мав два діючих стягнення: "зауваження", "попередження про неповну посадову відповідність" (т.1 а.с.39 зворот).

Так, у висновку службового розслідування від 07.07.2017 містяться відомості, що 19.05.2017 у відношенні підполковника поліції ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №210822 за частиною шостою статті 121 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн. За вказане порушення службової дисципліни наказом ГУНП в Харківській області від 05.05.2017 № 469 полковника поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність.

Зазначене викладено відповідачем в контексті тих обставин (керування позивачем транспортним засобом "Wolkswagen Passat" з номерними знаками, які не належать цьому автомобілю), за якими, у тому числі, в подальшому, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Тобто позивача фактично було двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне й те ж порушення, що йде в розріз приписам ст.61 Конституції України.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Водночас, відповідачем не було обґрунтовано неможливості застосування інших видів дисциплінарної відповідальності, окрім крайнього заходу.

Щодо наявності спірних наказів в контексті висновку відповідача про звільнення позивача зі служби з підстав порушення позивачем вимог п. 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 №818 у частині відповідальності працівників за закріпленим службовим автомобілем, п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України в частині керування позивачем транспортним засобом "Wolkswagen Passat" з номерними знаками, які не належать цьому автомобілю, суд вказує наступне.

По-перше.

Згідно наказу начальника ГУНП в Харківській області від 30.06.20174 року № 908 було призначено службове розслідування за фактом унесення до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення працівником Красноградського ВП ГУНП в Харківській області.

Проте, за фактом порушення позивачем п. 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 № 818 та п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України відносно позивача не було призначено службового розслідування відповідним наказом, а отже наявність вище зазначених висновків в матеріалах службового розслідування та притягнення позивача за вище зазначене порушення є таким, що вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та положень ст. 19 Конституції України.

По-друге.

Як вже зазначено вище, вказані обставини слугували підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді "попередження про неповну посадову відповідність", відтак, покладення зазначеного в основу спірного наказу від 11.07.2017 року № 761 є подвійною дисциплінарною відповідальністю позивача, що суперечить ст. 61 Конституції України.

По-третє.

Наказ МВС України від 25.11.1996 №818, яким була затверджена Настанова з автомобільної служби в ОВС України, порушення якої стало підставою звільнення позивача, на час проведення службового розслідування та винесення наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області №761 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників Красноградського ВП ГУНП в Харківській області» втратив чинність згідно наказу Міністерства внутрішніх справ від 20.06.2017 року № 520, а тому звільнення позивача за порушення п. 4.3.12 Настанови з автомобільної служби в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 №818, який втратив чинність є протиправним.

Відповідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Відповідальність за порушення п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У висновку службового розслідування від 07.07.2017 містяться відомості, що 19.05.2017 у відношенні підполковника поліції ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №210822 за частиною шостою статті 121 КУпАП у вигляді штрафу 170 грн. та Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що не було надано оцінку зазначеному, та як і поясненням поліцейських СРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, які були допитані у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції при первинному розгляді справи, фактам на які вказує ГУ НП в Харківській області.

З цього приводу суд вказує, що при прийнятті справи до нового розгляду, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 року було зобов`язано учасників справи надати письмові пояснення з приводу обставин на які посилався Верховний Суд у п.77-85 постанови від 28.01.2020 року.

Відповідачем надано відповідні пояснення, які кореспондуються з описаними у висновку службового розслідування та спірному наказі від 11.07.2017 року № 761 обставинами, що вказані факти були предметом іншого службового розслідування, за результатами якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну посадову відповідність", відтак, враховуючи висновки суду по даному питанню у трьох викладених ключових аспектах, відповідні пояснення поліцейських СРПП Харківського ВП ГУНП в Харківській області з даного питання не мають значення у цій справі, як обставини, зазначені у висновку службового розслідування відносно наявності постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №210822.

Крім того, зазначеної постанови відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на виконання ч.2 ст.77 КАС України, суду не надано.

Щодо наявності спірних наказів в контексті тверджень відповідача про порушення позивачем п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗПП України, в зв`язку з відсутністю позивача на роботі без поважних причин з 03.07.2017 по 05.07.2017, тобто прогулу, суд зазначає наступне.

Так, 05.07.2017 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Красноградського ВП полковника поліції Мєлєшева С.Б. щодо відсутності на службі з 03.07.2017 по 05.07.2017 підполковника поліції ОСОБА_1

30.06.2017 Дзержинським районним судом м. Харкова у кримінальному провадженні № 0000185 позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно встановлено заставу, 03.07.2017 заставу було внесено та позивача було звільнено з під варти о 16.30 год.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2017 позивача було відсторонено, на час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000185 від посади заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області на 2 місяці.

Суд вказує, що виконання цього заходу забезпечується шляхом заборони допускати позивача до роботи на посаді, яку він обіймав та виконання ним покладених на нього обов`язків. Строк відсторонення від посади відповідно до вказаної ухвали 2 місяці, тобто до 30.08.2017.

Враховуючи, що позивача було відсторонено від посади, яку він обіймав, а відповідачем не було визначено позивачу нове робоче місце та функціональні обов`язки, твердження відповідача про відсутність позивача без поважних причин на робочому місці є необґрунтованими.

Позивач, при новому розгляді справи надав письмові пояснення, що на своє робоче місце 04 та 05 липня 2017 року не виходив в зв`язку з прийнятим рішенням про відсторонення його від посади, однак, у цей період перебував на роботі у приміщенні дільничних офіцерів поліції Красноградського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м . Красноград, вул. Лермонтова, 67 в кабінеті №3 зазначеної будівлі ( т.2 а.с.103-110).

Зазначене підтверджено долученими до справи при її новому розгляді поясненнями працівників Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (т.2 а.с.92-100).

Отже, дослідженими доказами підтверджено знаходження позивача 04 та 05 липня 2017 року у приміщенні Красноградського ВП ГУНП в Харківській області.

За таких обставин, суд вказує про безпідставність висновків відповідача про відсутність позивача на роботі без поважних причин.

Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачу не було визначено іншого робочого місця ніж те, що він займав до відсторонення від посади, то суд вважає, що висновки відповідача про порушення позивачем п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗПП України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, як вже зазначалось вище, згідно наказу начальника ГУНП в Харківській області від 30.06.20174 року № 908 було призначено службове розслідування саме за фактом унесення до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення працівником Красноградського ВП ГУНП в Харківській області.

Відтак, відносно скоєння позивачем прогулу щодо позивача не було призначено службового розслідування відповідним наказом, а отже наявність вище зазначених висновків в матеріалах службового розслідування та притягнення позивача за вище зазначене порушення є таким, що вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та положень ст. 19 Конституції України.

З огляду на з`ясовані обставини та викладені норми законодавства, суд приходить до висновку , що наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області №761 від 11.07.2017 р. «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників Красноградського ВП ГУНП в Харківській області» щодо звільнення заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України не ґрунтується на вимогах законодавства України, а тому, є незаконним.

Із зазначеного, у свою чергу, випливає незаконність наказу ГУНП в Харківській області № 446 о/с від 18.07.2017р. про реалізацію дисциплінарного стягнення, як похідна позовна вимога.

Разом з тим, при новому розгляді справи відповідачем долучено докази ( т.2 а.с.114-119), з яких вбачається наступне.

Наказом ГУНП в Харківській області від 05.01.2018 року № 2о/с позивача було поновлено на посаді з 18.07.2017 р. з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року по справі № 820/3584/17.

Наказом ГУНП в Харківській області від 17.04.2018 року № 90 о/с, на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 року по справі № 820/3584/17 було скасовано наказ ГУНП в Харківській області від 18.07.2017 року № 446 о/с.

Відповідачем надано суду докази того, що позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу - розрахункові листи та лист управління фінансового забезпечення ГНП в Харківській області.

В подальшому, наказом ГУНП в Харківській області від 04.01.2019 № 5 о/с позивача було звільнено за служби в поліції з 04.01.2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), за рапортом позивача та за наявності свідоцтва про хворобу від 26.11.2018 року № 348, виданого госпітальною ВЛК ДУ " Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

Підсумовуючи встановлені судом обставини та наведені нормативні положення, виконуючи приписи, викладені Верховним Судом постановою від 28.01.2020 року, при новому розгляді справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання незаконними наказів ГУНП в Харківській області № 761 від 11.07.2017 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України та № 446 о/с від 18.07.2017 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

В частині скасування названих наказів позов не підлягає задоволенню, оскільки такі накази є скасованими самим відповідачем.

В частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позов не підлягає задоволенню, оскільки зазначене було виконано відповідачем та, зважаючи на той факт, що позивач є звільненим з лав Національної поліції за станом здоров`я, що є його волевиявленням, викладеним у відповідному рапорті за підтвердженням відповідними медичними документами , тобто у даній частині при новому розгляді справи відсутній предмет позову.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконними накази Головного управління Національної поліції в Харківській області № 761 від 11.07.2017 року та № 446 о/с від 18.07.2017 року, які складені відносно ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 01 червня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.