Справа № 405/1540/20
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1540/20
Провадження №2-а/405/43/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/1540/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак Станіслава Олександровича (25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О., в якому просить скасувати постанову серії ЕАК № 2062490 від 03.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.02.2020 року йому було вручено оскаржувану постанову, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: за порушення п. 12.4 ПДР України перевищення встановлених обмежень швидкості руху. Однак позивач з зазначеною постановою не згоден, так як 03.02.2020 року жодним чином Правил дорожнього руху не порушував, більш того, транспортним засобом у вказаних у постанові місці та часі він (позивач) не керував. Зазначив, що 03.02.2020 року відповідач інспектор Мардак С.О. за його (позивача) відсутності виніс оскаржувану постанову, в якій вказав недостовірну інформацію про неіснуючі порушення ПДР України, які допустив нібито він (позивач). При цьому, його (позивача) клопотання про реалізацію права на правову допомогу було відхилено інспектором поліції. Також вказав, що поліцейський не надав йому (позивачу) жодних документів на технічний прилад, який нібито зафіксував порушення ним (позивачем) ПДР України. Крім того, вказав, що в той час на вулиці йшов дощ і незрозуміло яким чином можна було користуватися електричним приладом. Вважає, що відповідач не мав жодних належних доказів, які б достовірно підтверджували вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду без виклику в судове засідання учасників справи.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Від відповідача інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О. надійшов відзив на адміністративний позов, зареєстрований в суді 06.04.2020 року за вх. № 8500, в якому (відзиві) відповідач по суті адміністративного позову зазначив, що 03.02.2020 року при здійсненні патрулювання екіпажем (відповідачем та його напарником) було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: як громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 211010, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті м. Кропивницький по вул. Московська, 134А, рухався зі швидкістю 99 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 49 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим ним (відповідачем) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2062490 від 03.02.2020 року, та яка (постанова) відповідає всім вимогам закону, а її зміст обставинам правопорушення. Зазначив, що відразу після фіксації на технічний прилад факту перевищення швидкості, позивач був зупинений працівниками поліції (час на відео 13:14). Він (відповідач) представився йому (позивачу), повідомив причину зупинки та ознайомив з даними приладу Trucam LTI 20/20 (час на відео 13:16). Справа про адміністративне правопорушення розглядалася в присутності позивача, йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також зазначив, що позивач заявив усне клопотання про надання правової допомоги через 1,5 години після його зупинки, вказавши, що для отримання ним такої допомоги потрібно мінімум 2 години. Однак він (відповідач), розцінив дане клопотання як намагання позивача затягнути розгляд справи про адміністративне правопорушення та повідомив його про можливість реалізувати дане право у більш короткі строки, а тому вважає, що позивач мав достатньо часу для зв`язку з адвокатом та отримання правової допомоги. Вказав, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam LTI 20/20, яким було здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням позивача, було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, хоча даний прилад і було виключено із вказаного державного реєстру, однак він (прилад) був введений в експлуатацію до моменту виключення з державного реєстру, а тому його можна застосовувати за умови позитивних результатів повірки, яку прилад Trucam ТС000703 пройшов 27.11.2019 року. При цьому, жодним документом не встановлено заборони здійснювати заміри швидкості в умовах опадів, зокрема дощу. Також зазначив, що під час складання оскаржуваної постанови сталася технічна помилка, а саме невірно зазначено час вчинення позивачем вказаного правопорушення, що не спростовує факту його вчинення позивачем. На підставі зазначеного, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Крім того, до відзиву на адміністративний позов відповідачем додано як доказ по справі матеріали відео-фіксації з місця адміністративного правопорушення від 03.02.2020 року, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор, на носії інформації - DVD-R диску.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.02.2020 року інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О. винесено постанову серії ЕАК № 2062490 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 03.02.2020 року о 14 год. 34 хв. в м. Кропивницький по вул. Московська, 134А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 211010, номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, швидкість руху становила 99 км/год, вимірювання проводилось за допомогою спеціального технічного приладу Trucam ТС000429, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного відповідачем інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАК № 2062490 від 03.02.2020 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у формі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й формі необережності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано файл з даними вимірювання фото та відео-фіксації правопорушення, створений за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam № ТС000429, на якому 03.02.2020 року о 13 год. 14 хв. зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 211010, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, зі швидкістю 99 км/год в м. Кропивницький, а також витяги з публічної кадастрової карти та GoogleMaps з відповідними географічними координатами, що містяться DVD-R диску, позначеному написом «Ю/ Мироненко О. ОСОБА_2 . Trucam».

Також, як вбачається із сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, засвідчено, що лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 27.11.2019 року № 22-01/17461, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС 000429 відповідає вимогам технічної документації. Свідоцтво чинне до 27.11.2020 року.

Згідно з Експертним висновком Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року № 04/02/03-3008 у лазерному вимірювачі швидкості TruCAM LTI 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт та даний прилад забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії висновку до 27.09.2021 року.

При цьому, звертаючись до суду з даним позовом позивач на обґрунтування позовних вимог (підстав позову) зазначив, що він (позивач) 03.02.2020 року жодним чином Правил дорожнього руху не порушував, більш того, транспортним засобом у вказаних у оскаржуваній постанові місці та часі не керував. Зазначив, що відповідач інспектор Мардак С.О. за його (позивача) відсутності виніс оскаржувану постанову, при цьому, його клопотання про реалізацію права на правову допомогу було безпідставно відхилено інспектором поліції. Також вказав, що поліцейський не надав йому (позивачу) жодних документів на технічний прилад, який нібито зафіксував порушення ним (позивачем) ПДР України.

В свою чергу, на спростування зазначених вище доводів позивача відповідачем в якості доказу надано цифровий носій інформації - диск DVD-R, позначеному написом «Ю/ Мироненко О.М. Trucam» на якому містяться, зокрема, відеофайли з нагрудної камери поліцейського, при цьому, вказані відеозаписи відповідно до положень ст. 251 КУпАП є доказами по справі, та визнаються судом належними доказами.

Так, досліджуючи дані відеофайли, судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відеореєстратору працівника поліції, на яких (записах) зафіксований розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно водія автомобіля ВАЗ 211010, номерний знак НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1 , який був зупинений поліцейськими 03.02.2020 року о 13 год. 14 хв. Відповідач інспектор 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О. представився йому (позивачу), повідомив причину зупинки (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів) та двічі ознайомив з даними приладу Trucam LTI 20/20, в присутності позивача розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та виніс оскаржувану постанову, а також роз`яснив його (позивача) права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. При розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 клопотань про надання документів на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam LTI 20/20 не заявляв. Крім того, при ознайомленні з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_1 не заперечував того, що дана постанова винесена стосовно нього, а не іншої особи.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що доводи позивача щодо винесення оскаржуваної постанови за його відсутності є суперечливими та непослідовними, оскільки позивач в позовній заяві вказував на те, що він при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення заявляв клопотання, що свідчить про те, що оскаржувана постанова винесена за його присутності, та, при цьому, спростовуються наданими відповідачем відеозаписами.

Також, посилання позивача на те, що йому (позивачу) було відмовлено у залученні адвоката, чим порушено його право на захист та правову допомогу, не спростовують самого факту правопорушення.

При цьому, під час складання оскаржуваної постанови відповідачем інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О. було допущено описку в зазначенні часу вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме замість правильного «13:14 год. 03.02.2020 року» вказано неправильний «14:34 год. 03.02.2020 року», що відповідачем не заперечується та підтверджується іншими наданими відповідачем доказами. Поряд з цим, суд вважає, що зазначена обставина не спростовує порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України.

Аналогічна правова позиція щодо неточних відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17.

Аналізуючи викладене вище, оцінивши докази, які є у справі в порядку ст. 90 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідачем, шляхом надання належних та допустимих доказів доведено правомірність винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2062490 від 03.02.2020 року відносно позивача, більш того, під час судового розгляду справи судом не виявлено в діях відповідача будь-яких порушень порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 279 КУпАП, дотримано прав позивача визначених, ст. 268 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП, крім того, відповідач діяв в межах своїх повноважень, постанова винесена в межах компетенції та на підставі діючих норм КУпАП, є законною та обґрунтованою, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вище, враховуючи вимоги ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 2062490 від 03.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена суб`єктом владних повноважень інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак С.О., якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. є правомірною, на підставі чого, заявлені позивачем до відповідача позовні вимоги є безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 134, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету МіністрівУкраїни №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області Мардак Станіслава Олександровича (25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22б) про скасування постанови серії ЕАК № 2062490 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2020 року, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова